Справа № 523/2288/25
Провадження №2/523/2604/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/2288/25 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком позивача ОСОБА_2 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/17314/14-ц ухвалено стягувати з стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн. щомісячно починаючи з 03.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.04.2015 року Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 47098901 з виконання виконавчого листа № 523/17340/14-ц, виданого 11.03.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду про стягнення аліментів. Проте, відповідачем ОСОБА_2 у період з 03.11.2014 року по 02.07.2022 року рішення суду жодного разу не виконувалося. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 47098901 заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 02.07.2022 року становить 90625,82 грн. Згідно Розрахунку, здійсненого позивачем, пеня за несплату аліментів складає 90211,32 грн. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 90211,32 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 10.03.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/17314/14-ц ухвалено стягувати з стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн. щомісячно починаючи з 03.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11 12).

03.04.2015 року Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 47098901 з виконання виконавчого листа № 523/17340/14-ц, виданого 11.03.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Суд зазначає, що у період з 03.11.2014 року по 02.07.2022 року ОСОБА_2 рішення суду жодного разу не виконувалося, що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 15 31).

Так, із наявного у матеріалах справи Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 47098901 вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 02.07.2022 року становить 90625,82 грн. (а.с. 15 16).

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірі пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Даний висновок зроблено у правовому висновку постанови Великої Палати ВС від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представником позивача було додано до матеріалів справи розрахунок пені за прострочення аліментів, відповідно до якого розмір пені складає 90211,32 грн., вказаний розрахунок відповідачем спростовано не було.

Суд погоджується із наданим представником позивача розрахунком заборгованості пені, оскільки такий було проведено відповідно до зазначених вище норм законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що факт наявності заборгованості у виконавчому провадженні № 47098901 з виконання виконавчого листа № 523/17340/14-ц підтверджений належними, достовірними та дійсними доказами, які в своїй сукупності є достатніми для висновку про обґрунтованість вимоги стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_2 неустойки (пені) від суми несплачених аліментів в розмірі 90211,32 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2025 року (рік звернення до суду з позовом).

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 280 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 90211 /дев`яносто тисяч двісті одинадцять/ грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1211 /дев`ятсот дев`яносто два/грн. 20 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2025 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер