Провадження № 2/761/580/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про захист прав споживача банківських послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2021 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1460 від 25.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про захист прав споживача банківських послуг.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду, судом було встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України «Про державну таємницю».

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Досліджуючи відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність рішення суду Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року у справі №761/24302/24. З якої вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Відповідно до вказаного рішення суду позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - задоволено.

Відомості щодо апеляційного оскарження зазначеного рішення відсутні, а відтак рішення набрало законної сили.

З вищевикладеного слідує, що на момент подачі позовної заяви, є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкриті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки вже є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про захист прав споживача банківських послуг - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

28 квітня 2025 року