Справа № 450/1349/25 Провадження № 2-н/450/166/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 квітня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утриманні неповнолітнього сина,-

в с т а н о в и в:

01.04.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу в якій просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

22.04.2025 року суддею отримано відповідь з Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на запит Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.04.2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі такого з огляду на наступне.

Розглянувши таку заяву, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу виходячи з наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

П.п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, передбачено, що у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено в тому числі вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Заявником до матеріалів заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не долучено доказів того, що неповнолітній син сторін проживає разом із заявником.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З врахуванням наведеного, вважаю, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, заявником не дотримано положень п.п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, тому вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 161, 163, 167, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утриманні неповнолітнього сина.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається в Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош