УХВАЛА

«28» квітня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Тесленко І. О., вивчивши заяви ОСОБА_1 , подані її представником, про відвід судді в справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання постанови суду в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

У квітні 2025 року представник ОСОБА_1 подала до суду дві заяви про відвід головуючому в справі судді, які є ідентичними за змістом.

В обгрунтування поданих заяв зазначає наступне. У провадженні Солом`нського районного суду м. Києва знаходиться справа № 757/40871/20 за заявою позивача ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду - додаткової Постанови Київського апеляційного суду від 30.11.2023 р., якою з Позивача на користь Відповідача було стягнуто судові витрати у сумі 17 025 грн. Заяву Позивача про поворот виконання рішення призначено до розгляду судді Українцю В.В., рішення якого від 19.06.2023 р. було скасовано всіма інстанціями, визнано незаконним та необгрунтованим. Зокрема, Рішення від 19.06.2023 р. повністю було скасовано Постановою Київського апеляційного суду від 09.11.2023 р., а Верховний Суд у своїй Постанові 12.06.2024 р. затвердив законність скасування цього Рішення, зазначивши, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводів Відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЦПК України «Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі». Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України «Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права)». Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України «Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції». Оскільки законом визначено лише суд, який повинен розглядати справу за заявою про поворот виконання рішення суду, однак не зазначено про склад суду, який має її розглядати, застосовуватися повинна аналогія закону з ч. 5 ст. 37 ЦПК України та заяву про поворот виконання має вирішувати інший склад суду, аніж той, чиє рішення вже було скасовано. Відповідно до ст. 36 ЦПК України «Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи». Відвід заявляється одразу за двома пунктами ч. 1 ст. 36 ЦПК України - п. 3 та п. 4. Оскільки рішення від 19.06.2023 р. було визнано явно незаконним та необґрунтованим, сторона Відповідача не довіряє заявленому складу суду, оскільки суддя може мати особисту зацікавленість у вирішенні справи на користь Позивача. З врахуванням наведеного просила задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Українця В.В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_2 про поворот виконання додаткової Постанови Київського апеляційного суду від 30.11.2023 р. у справі 757/40871/20, відвести суддю Українця В.В. від участі у розгляді заяви від 04.03.2025 р.

Ухвалою судді Українця від 16 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 , поданих її представником, про відвід судді в справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання постанови суду в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18 квітня 2025 року заяву передано судді Тесленко І.О.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У статті 36 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, зокрема ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також зважає на те, що заява про відвід заявлена у справі за заявою позивача про поворот виконання рішення суду, а не у справі щодо розгляду справи за нововиявленими обставинами (на які посилається заявник).

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вказано в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року (Заява № 4785/02), згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Українця В.В. є необґрунтованою, підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 , поданих її представником, про відвід судді в справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання постанови суду в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. О. Тесленко