Номер провадження: 22-ц/813/2763/25
Справа № 517/170/23
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О.С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

представник заявника - ОСОБА_2

заінтересовані особи: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2024 року, ухвалену під головуванням судді Бурдинюк О.С., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

встановив:

Короткий зміст заяви.

У березні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до суду першої інстанції із заявою, яку було уточнено, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що вона з ОСОБА_6 з 18 березня 1987 року по 12 вересня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, після розлучення вони продовжували проживати як подружжя однією сім`єю у смт Фрунзівка Одеської області, вели спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку, разом несли всі витрати як одна родина, тощо.

У зв`язку із збройною агресією РФ проти України, ОСОБА_6 , був мобілізований до лав ЗСУ і з 19 січня 2023 року приймав безпосередню участь у бойових діях на сході України.

10 березня 2023 року на адресу ОСОБА_5 надійшло сповіщення про те, що її чоловік ОСОБА_6 зник без вісті 23 січня 2023 року біля м. Бахмут Донецької області при виконанні бойового завдання. В цьому ж повідомленні йшлося про те, що воно є підставою для порушення клопотання про призначення пенсії та пільг, встановлених законодавством України.

З урахуванням зазначеного, з метою набуття права на отримання соціальних пільг та виплат заявниця просила встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу з 12 березня 1991 року по день смерті.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

Суд зазначає, що вбачає наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Роз`яснено заявнику - ОСОБА_5 право подати позов до суду на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник заявника звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2024 року є незаконною та прийнятою без дотримання норм процесуального права.

По-перше, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує, щодо того, що призначенням встановлення даного факту їй потрібно задля звернення до МОУ, щоб отримати одноразову грошову допомогу, але подальше звернення не стосується розгляду заяви про встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу. Вона з такою заявою ще не зверталась та не може цього зробити без встановлення відповідного факту. Отже, без вирішення справи окремого провадження про встановлення факту, будь-яке звернення до заінтересованої особи не є можливим, отже і спору поки що не існує, так як немає жодних правовідносин між вказаними особами.

По-друге, щодо наявного спору про право, зазначаємо, що суддя враховуючи доводи представника МОУ неправильно визначив підсудність зазначеного в клопотанні спору про право.

Так як правовідносини тут виникають через те, що заявник має намір для звернення до МОУ задля отримання одноразової грошової компенсації передбаченої Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що, свідчить про можливість виникнення прав та обов`язків в третіх осіб. Якщо ж в подальшому заявниця звернеться до МОУ та отримає або відмову, або її заяву на буде розглянуто, то можна буде стверджувати про існування спору.

Відповідно апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала відсилає заявницю до суду з якимось спором, якого ще не існує, адже заявниця не зверталась до МОУ з будь-якими заявами та може і не звернеться. Отже і спору зараз не існує, існує лише супротив заінтересованої особи проти виплати, але ж з такою заявою ще до них ніхто не звертався. Може статись що завгодно і ця обставина навіть не наступить. Отже, щодо чого зараз на думку суду існує спір, не відомо.

Позиція учасників справи.

Представник заінтересованої особи надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Вказував, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Щодо явки сторін.

Представник ОСОБА_1 та Міністерства оборони України з`явились до судового засідання та надали свої пояснення, інші учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, проте до суду не з`явились та заяв про відкладення не надавали, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судового рішення в межах заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 зазначає, що проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_6 , який був військовослужбовцем ЗСУ і зник безвісти 23.02.2023 року біля м. Бахмут Донецької області при виконанні бойового завдання. Встановлення такого факту дає їй право на отримання соціальних пільг та грошових виплат.

Але, через пару днів на зв`язок вийшов менший син заявниці та повідомив, що ОСОБА_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як під час виконання бойових завдань він знаходився разом з ним та помер на його руках.

Потім військовою частиною НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, в результаті якого складений 30.03.2023 акт про настання смерті ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 147-167).

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року по справі №517/355/23 було встановлено факт смерті ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу населеного пункту с. Дубово-Василівка Бахмутського району Донецької області.

На підставі вищевказаного рішення Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 02.08.2023 було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 146).

Відповідно встановлення факту поживання однією сім`єю необхідно заявниці задля отримання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Разом із тим, Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.

Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої та другої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Ураховуючи наведене, можна зробити висновок, що у таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, а тому посилання суду першої інстанції та заінтересованої особи на постанови Верхового суду від 10.04.2024 справа №759/1894/23, від 01.05.2024 справа 758/3298/23, від 13.06.2024 справа 357/10078/22 є недоречними, оскільки у вказаній справі такий спір відсутній.

Встановлення судом обставин чи існує спір про право можливе після встановлення інших осіб які можуть претендувати, як на майно так і на отримання одноразової грошової допомоги. Зазначені особи або обставини в оскаржуваній ухвалі не встановлені.

Відповідно, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Отже, висновки суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 та Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 298/1350/22.

За таких обставин, на думку колегії, суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія вважає, що у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2024 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко