Справа № 555/147/25
Номер провадження 2/555/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

за участі секретаря судового засідання Кравчук С. Я.,

представника позивачки, адвоката Оніщук М.А.

представника відповідача, адвоката Штундер Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви вказує, що до листопада 2007 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сину виповнилося 18 років, він навчається на 1 курсі у навчально-науковому інституті енергетики, автоматики та водного господарства Національного університету водного господарства та природокористування на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №412 від 26.09.2024 року (довідка додається). На період навчання син проживає у гуртожитку, за який потрібно оплачувати кошти, позивачем було оплачено вартість проживання у гуртожитку за перший рік навчання у сумі 4800 гривень, також нею постійно оплачуються кошти на проїзд до місця навчання, позивачка забезпечує сина продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям. Просить стягнути із відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

Клопотання, процесуальні дії у справі.

27 січня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

12 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

31 березня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги, повністю, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на проблеми зі здоров`ям, зумовлені проходженням військової служби. Представник відповідача, адвокат Штундер Л.В. у відзиві зазначає, що ОСОБА_2 не має можливості надавати допомогу повнолітньому сину, так як сам потребує фінансової допомоги у зв`язку із серйозними хронічними захворюваннями та тяжкими травмами отриманими під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та виконання бойових завдань під час проходження військової служби. Окрім цього, має значну заборгованість із сплати аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , яка і утворилась через те, що Відповідач проходив реабілітацію та лікування. Звертає увагу на те, що протягом 2023-2024 років Відповідач сплатив значну суму аліментів на утримання сина ОСОБА_5 314 353 (триста чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят три) грн 15 коп, що в рази перевищує не лише гарантований мінімум, а і в десять разів перевищує рекомендований мінімум розміру аліментів на утримання дитини відповідного віку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Оніщук М.А. позов підтримала, просить стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягувати з 20 січня 2025 року, і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Представник відповідача, адвокат Штундер Л.В. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що рішенням Березівського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2007 року було розірвано шлюб, зареєстрований 04.09.2004 року Березнівським відділом РАЦС Рівненської області, актовий запис №44, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу мають повнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сину виповнилося 18 років, він навчається на 1 курсі у навчально-науковому інституті енергетики, автоматики та водного господарства Національного університету водного господарства та природокористування на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №412 від 26.09.2024 року (довідка додається). На період навчання син проживає у гуртожитку, за який потрібно оплачувати кошти, позивачем було оплачено вартість проживання у гуртожитку за перший рік навчання у сумі 4800 гривень, також нею постійно оплачуються кошти на проїзд до місця навчання, позивачка забезпечує сина продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям.

Згідно довідки №412 від 26 вересня 2024 року ОСОБА_3 навчається на 1 курсі у навчально-науковому інституті енергетики, автоматики та водного господарства Національного університету водного господарства та природокористування на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, рівень вищої освіти перший (бакалаврський), рівень акредитації навчального закладу - ІV.

Згідно квитанції 0.0..1 позивачем було здійснено платіж у сумі 2 400 гривень за гуртожиток студента ОСОБА_3 , за період 09.2024 - 11.2024.

Згідно квитанції 0.0..1 від 18.11.2024 року позивачем було здійснено платіж у сумі 2 400 гривень за гуртожиток студента ОСОБА_3 , кімната 138, за період 12.2024 - 02.2025.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна (постанова Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16-ц), потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Така позиція закріплена безпосередньо в п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також в постановах Верховного Суду від 06.08.2018 року у справі № 748/2340/17 та від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають 1) той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання та безпосередньо 2) дочка, син, які продовжують навчання. У разі пред`явлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі у якості третьої особи повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

При визначенні розміру матеріальної допомоги суд обов`язково враховує:

-актуальну і дійсну потребу дитину у наданні їй матеріальної допомоги,

- вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу (постанова ВС від 13.04.2021 року у справі № 308/4214/18),

- стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів та

- інші обставини, що мають значення.

Крім того, як передбачено ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь також у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Постановою від 29.01.2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначає, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв`язку з розглядом цієї справи в розмірі 1211,20 гривень.

Відповідно до ст.ст. 180-183, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 200, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягувати з 20 січня 2025 року, і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) 20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Суддя: Мельничук Н. В.