ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/3711/24

Головуючий у першій інстанції Костюкова Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/206/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі судді Костюкової Т.В. від 15 жовтня 2024 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання, але не більше, ніж як до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що повнолітній син сторін спору проживає з нею, продовжує навчатися у Чернігівському кооперативному фаховому коледжі Чернігівської облспоживспілки за денною формою здобуття освіти та потребує матеріальної допомоги, оскільки не має змоги влаштуватись на роботу для самостійного отримання заробітку. Позивач зазначала, що вона щороку сплачує кошти за навчання сина ОСОБА_3 , згідно договору про надання освітніх послуг №62 від 04.08.2021 року, вартість платної освітньої послуги на 2024-2025 навчальний рік становить 18 200 грн. Позивач стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 не надає, але має можливість її надавати, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.10.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково. Судом стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.08.2024 року і до закінчення навчання - 01.07.2025 року. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , судом відмовлено. Рішення в частині стягнення місячного розміру аліментів допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.10.2024 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.10.2024 року ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого нею до ОСОБА_2 позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року є необ`єктивним та необґрунтованим, матеріали справи досліджено судом першої інстанції поверхнево, не в повній мірі, однобічно, упереджено, судом першої інстанції не враховано наявні у матеріалах справи докази, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, із порушенням норм матеріального та процесуального права. В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 15.10.2024 року судом першої інстанції було прийнято до уваги доводи відповідача про перебуванні на його утриманні малолітньої дочки, на підтвердження яких відповідачем надано лише її свідоцтво про народження, що є лише свідченням батьківства та підтвердженням особи до отримання паспорта громадянина із приналежністю до держави. За доводами апелянта, до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, відповідач забезпечував матеріальне становище дитини, шляхом сплати аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, і на момент досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, у відповідача уже була народжена дитина, що не перешкоджало йому здійснювати свої обов`язки відносно сина та сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Доводи апеляційної скарги вказують, що у відповідача було право зменшити розмір аліментів протягом періоду їх сплати, проте, дане право не було реалізовано. За доводами апелянта, чинні норми законодавства вказують, що обов`язок матеріального утримання, забезпечення і розвитку дитини покладено на обох батьків, що є принципом рівності у вихованні власної дитини, в тому числі, і на період її навчання. Апелянт вказує, що оскільки сторони спору є батьками ОСОБА_3 , то принцип рівності має застосовуватись до обох батьків, приймаючи до уваги і фінансове забезпечення. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції не всебічно дослідив та витребував необхідні матеріали для визначення неплатоспроможності відповідача.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.10.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що сторони даного спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції, актовий запис №88, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , сторони спору є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

26.09.2013 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 , і після державної реєстрації шлюбу її прізвище - ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №4583 від 30.06.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.11.2013 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом денної форми здобуття освіти за освітньо-професійною програмою 181 Харчові технології за спеціальністю 181 Харчові технології (спеціалізація Виробництво борошняних, кондитерських виробів та харчових концентратів) Чернігівського кооперативного фахового коледжу Чернігівської облспоживспілки. Навчається на платній основі. Термін навчання з 01.09.2021 року до 01.07.2025 року. Вартість платної освітньої послуги за 2024-2025 навчальний рік становить 18 200 грн. (а.с.11-15).

Згідно копії судового наказу у справі № 748/687/24, провадження №2-н/748/102/24, із відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , стягувались аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.38).

Із копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року, задовольняючи частково вимоги заявленого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позову, суд першої інстанції, на підставі положень статей: 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, роз`яснень п.17, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та встановивши, що ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання разом із матір`ю, навчається на денній формі здобуття освіти на контрактній основі, а отже, потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач, має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку та має дохід, дійшов висновку, що вимоги заявленого ОСОБА_1 позову підлягають частковому задоволенню, а саме, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно, з часу подання позивачем заяви, і до закінчення дитиною навчання, тобто, до 01.07.2025 року. Суд першої інстанції вважав, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається, виходячи із доходу відповідача, та не порушить прав сторін. При цьому, судом першої інстанції було враховано обставини справи, доводи позову та заперечення відповідача, матеріальний та сімейний стан відповідача, наявність на утриманні у відповідача малолітньої дочки, стан здоров`я відповідача, матеріальний стан сина, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітнього сина сторін спору - ОСОБА_3 , на період його навчання, є рівною мірою, як батька, так і матері. Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 , в частині щодо стягнення аліментів у розмірі не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки син сторін спору ОСОБА_3 , вже є повнолітнім.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року про часткове задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позову, є необ`єктивним та необґрунтованим, матеріали справи досліджено судом поверхнево, не в повній мірі, однобічно, упереджено, судом першої інстанції не враховано наявні у матеріалах справи докази, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, із порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть бути підставою для скасування рішення суду від 15.10.2024 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 15.10.2024 року судом першої інстанції було прийнято до уваги доводи відповідача про перебуванні на його утриманні малолітньої дочки, на підтвердження яких відповідачем надано лише її свідоцтво про народження, що є лише свідченням батьківства та підтвердженням особи до отримання паспорта громадянина із приналежністю до держави. За доводами апелянта, до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, відповідач забезпечував матеріальне становище дитини, шляхом сплати аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, і на момент досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, у відповідача уже була народжена дитина, що не перешкоджало йому здійснювати свої обов`язки відносно сина та сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Доводи апеляційної скарги вказують, що у відповідача було право зменшити розмір аліментів протягом періоду їх сплати, проте, дане право не було реалізовано. За доводами апелянта, чинні норми законодавства вказують, що обов`язок матеріального утримання, забезпечення і розвитку дитини покладено на обох батьків, що є принципом рівності у вихованні власної дитини, в тому числі, і на період її навчання. Апелянт вказує, що оскільки сторони спору є батьками ОСОБА_3 , то принцип рівності має застосовуватись до обох батьків, приймаючи до уваги і фінансове забезпечення. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції не всебічно дослідив та витребував необхідні матеріали для визначення неплатоспроможності відповідача.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень ч.1, ч.2 статті 141 Сімейного кодексу України, яка регулює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1, ч.2 статті 199 Сімейного кодексу України, яка регламентує обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 200 Сімейного кодексу України, яка регламентує розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 статті 182 Сімейного кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , сторони спору є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №4583 від 30.06.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.11.2013 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом денної форми здобуття освіти за освітньо-професійною програмою 181 Харчові технології за спеціальністю 181 Харчові технології (спеціалізація Виробництво борошняних, кондитерських виробів та харчових концентратів) Чернігівського кооперативного фахового коледжу Чернігівської облспоживспілки. Навчається на платній основі. Термін навчання з 01.09.2021 року до 01.07.2025 року. Вартість платної освітньої послуги за 2024-2025 навчальний рік становить 18 200 грн. (а.с.11-15).

Згідно копії судового наказу у справі № 748/687/24, провадження №2-н/748/102/24, із відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , стягувались аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.38).

Із копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31).

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, та із врахуванням доводів апеляційної скарги щодо неповного дослідження судом першої інстанції питання платоспроможності відповідача, листом Чернігівського апеляційного суду (а.с.93), було запропоновано відповідачу ОСОБА_2 надати суду належним чином засвідчені докази щодо його стану здоров`я та матеріального становища, наявності у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інформацію щодо інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, за наявності.

У відповідь на вищевказаний лист апеляційного суду, відповідачем ОСОБА_2 було надано: копію свідоцтва про народження його дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує наявність на утриманні у відповідача малолітньої дитини; копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджує наявність у власності відповідача 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; копію посвідчення на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 від 03.06.2024 року, учасника бойових дій; копію довідки про обставини травми № 966 від 19.01.2024 року, яка підтверджує отримання 23.12.2023 року ОСОБА_2 , 1984 року народження, мінно-вибухової травми; довідку форми ОК-7 про суми фактичного доходу (заробітку) відповідача за звітні роки: 2022, 2023, 2024 (а.с.96-103). При цьому, відповідач повідомив, що він у володінні чи користуванні транспортних засобів не має, але з огляду на стислі терміни надання відповіді, не має можливості надати відповідні докази про факт відсутності транспортних засобів.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що чинні норми законодавства вказують, що обов`язок матеріального утримання, забезпечення і розвитку дитини покладено на обох батьків, що є принципом рівності у вихованні дитини, в тому числі, і на період навчання. Оскільки сторони даного спору є батьками ОСОБА_3 , то принцип рівності має застосовуватись до обох батьків, приймаючи до уваги і фінансове забезпечення.

Разом з тим, необхідно зазначити, що належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження розміру витрат позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, матеріали даної цивільної справи в собі не містять.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги фактичні, документально підтверджені обставини справи, норми права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції необхідність часткового задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову, та відповідно, стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 16.08.2024 року, і до закінчення навчання, тобто, до 01.07.2025 року. Доводи апеляційної скарги не містять в собі відповідних доказів, як це передбачено ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, на спростування тих обставин, що стягнутий судом першої інстанції розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина сторін спору, який продовжує навчання, узгоджується із засадами виваженості, співмірності, та відповідає вказаним вище нормам Закону, які регулюють спірні правовідносини, а також є справедливим балансом між законними правами та інтересами сторін даного спору та їх повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Із врахуванням положень ч.1 статті 6 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача щодо стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі не менше від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню, оскільки син сторін спору - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття.

Приймаючи до уваги наведене вище, переглядаючи рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року, відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.10.2024 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі фактичних, документально підтверджених з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.10.2024 року - залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 25.04.2025 року.

Головуючий: Судді: