Номер провадження 2/243/911/2025
Номер справи 243/2559/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримував пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. 19.08.2024 року державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_3 , зареєстрованої у нотаріуса за номером 247/2024. Нотаріусом було направлено запит щодо суми недоотриманих пенсійних виплат, що належать ОСОБА_4 . Згідно відповіді Відповідача сума заборгованості за період з 28.01.2022 по 31.05.2022 року складає 42695,60 грн. Фактично батько позивача не отримував пенсію з жовтня 2017 року по день смерті та орієнтовна сума підрахована позивачем складає 439000 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено заяву з приводу отримання інформації про розмір заборгованості з жовтня 2017 року з наданням помісячного розрахунку пенсії. На дану заяву Відповідач не надав відповіді.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману суму пенсії, яка увійшла у спадщину в розмірі 439000 грн. та суму сплаченого судового збору.

Позивач, ОСОБА_3 , та представник позивача адвокат Богуш В.Д., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1231038 від 28 березня 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просили задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Сараєва О.Є., яка діє на підставі довіреності від 11 грудня 2024 року, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти позовних вимог позивача з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Бахмут як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_4 призупинена на підставі статті 12 Закону № 1706. ОСОБА_4 до органів Пенсійного фонду за поновленням пенсії не звертався. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). Пенсійна справа ОСОБА_4 знята з обліку у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. Відповідачем проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 та у січні 2025 року надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії в розмірі 42695,60 грн. за період з 28.01.2022 по 31.05.2022 з урахуванням вимог частини 1 статті 46 Закону № 1058. Станом на 10.04.2025 звернення від спадкоємців із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 не надходили.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 липня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хрустальний Луганської області.

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 та свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 19 серпня 2024 року Вишневою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №247/2024 до майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою Вишневої державної нотаріальної контори від 25 квітня 2025 року за №537/02-14, спадкоємицею померлого ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом проживання разом із померлим на час відкриття спадщини, а також заявою про прийняття спадщини, поданою до Вишневої державної нотаріальної контори 19.08.2024 року за №709. Інших спадкоємців, крім ОСОБА_3 , які б вважались такими, що прийняли спадщину, немає.

Відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на запит Вишневої державної нотаріальної контори №52/02-14 від 15.01.2025 повідомив, що ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Недоотримана пенсія за період з 28.01.2022 по 31.05.2022 складає 42 695,60 грн.

Відповідачем до відзиву додано документи з пенсійної справи ОСОБА_4 , де в перерахунках пенсії зокрема, зазначено про призначення ОСОБА_4 згідно з Законом України щомісячно наступні суми: з 01.10.2017 по 30.11.2017 5 106,50 грн.; з 01.12.2017 по 31.12.2017 5 106,50 грн.; з 01.01.2018 по 30.06.2018 5 106,50 грн.; з 01.07.2018 по 30.11.2018 5 106,50 грн.; з 01.12.2018 по 31.12.2018 5 131,70 грн.; з 01.01.2019 по 30.06.2019 5 131,70 грн.; з 01.07.2019 по 30.11.2019 8 211,00 грн.; з 01.12.2019 по 31.12.2019 8 599,50 грн.; з 01.01.2020 по 30.04.2020 8 599,50 грн.; з 01.05.2020 по 30.06.2020 9 099,50 грн.; з 01.07.2020 по 31.08.2020 9 205,19 грн.; з 01.09.2020 по 30.11.2020 9 205,19 грн.; з 01.12.2020 по 31.12.2020 9 287,25 грн.; з 01.01.2021 по 28.02.2021 9 287,25 грн.; з 01.03.2021 по 30.06.2021 9 787,25 грн.; з 01.07.2021 по 30.11.2021 10 233,50 грн.; з 01.12.2021 по 31.12.2021 10 340,35 грн.; з 01.01.2022 по 31.05.2022 10 340,35 грн.

Таким чином, з наданої інформації вбачається, що ОСОБА_4 за період з 01.10.2017 по 31.05.2022 було призначено пенсійні виплати на загальну суму 435 910,70 грн.

Також відповідачем надано інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_4 , з періодом нарахувань з жовтня 2017 року по травень 2022 року, де зазначено, що за період з жовтня 2017 року по грудень 2021 року пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з моменту припинення виплати пенсії 01 жовтня 2017 року і до дня смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В січні 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано державному нотаріусу Вишневої державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 на суму 42 695,60 грн. за період з 28 січня 2022 року по 31 травня 2022 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058.

Таким чином, при наданні відповіді нотаріусу щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_4 відповідачем було зменшено розмір пенсії, обмеживши її трирічним строком звернення за ст.46 Закону №1058, з чим не погоджується позивач та вважає, що має право на пенсійні виплати за період з жовтня 2017 року по день смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_4 відповідачем було припинено з 01 жовтня 2017 року на підставі статті 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», та ОСОБА_4 особисто за життя до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача на те, що померлий ОСОБА_4 за життя не виявив бажання поновити йому пенсію та не звертався з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець ОСОБА_4 мав право на нарахування та виплату пенсії за весь період з 01 жовтня 2017 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання довідки внутрішньо переміщеної особи.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

З наданої відповідачем інформації з пенсійної справи встановлено, що з жовтня 2017 року по травень 2022 року ОСОБА_4 було призначено пенсійні виплати на загальну суму 435 910,70 грн.

Суд не приймає до уваги інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_4 , з періодом нарахувань з жовтня 2017 року по травень 2022 року, де зазначено, що за період з жовтня 2017 року по грудень 2021 року пенсія не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки вона спростовується іншими документами з пенсійної справи ОСОБА_4 , де за аналогічний період мається інформація про призначення пенсійних виплат.

Оскільки позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем майна після ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію після ОСОБА_4 в розмірі 435 910,70 грн. за період з 01 жовтня 2017 року по 31 травня 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п/п 1,2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 3 512,00 грн.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення недоотриманої пенсії в загальному розмірі 435 910,70 грн.

Процентне співвідношення задоволених вимог про стягнення недоотриманої пенсії становить 99,30 % ((435 910,70 грн. - задоволені вимоги) / (439 000,00 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%), тому судовий збір за вимоги майнового характеру становить 3 487,42 грн. (3 512,00 грн. * 99,30%).

Таким чином, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 487,42 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 жовтня 2017 року по 31 травня 2022 року в розмірі 435 910,70 грн. (чотириста тридцять п`ять тисяч дев`ятсот десять грн. 70 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 3 487,42 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят сім грн. 42 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова