Справа № 195/1848/24
Провадження № 2/195/107/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2025 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Колодіної Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Левкович І.В.,
представника позивача адвоката Кок Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник адвокат Кок Юлія Іванівна, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,
до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,? третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради,? ? про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що? позивачка є матір`ю дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.
Батьком ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є відповідач ОСОБА_2 .
З відповідачем позивачка проживали однією сім`єю з 2011 року по 12 лютого 2016 року без реєстрації шлюбу. Позивачка 12 лютого 2016 року уклала шлюб з відповідачем.
Так, 27 квітня 2021 року Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.
У зв`язку зі вступом 17.06.2024 року в шлюб з ОСОБА_7 , позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Так, з 2022 року відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , їх вихованням не займається, матеріально не утримує, не піклується про фізичний і духовний розвиток, з дітьми не підтримує жодних відносин.
З 16 вересня 2022 року малолітні діти взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, які проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Вихованням і утриманням дітей займаюся позивачка.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Малолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 є здобувачами освіти Вищетарасівського ліцею Мирівської сільської ради.
Вихованням дітей постійно займається позивачка. За роки навчання малолітніх дітей в ліцеї, батько дітей зацікавленості їх поведінкою, успіхами та досягненнями не проявляв. Також він не виходив на зв`язок із жодним класним керівником та не був присутнім на батьківських зборах.
Відповідно до довідки Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 06.08.2024 року, громадянка ОСОБА_1 у період з 01.01.2024 по 01.07.2024 року не отримувала аліментів від ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Обставини щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей відповідачем ОСОБА_2 підтверджуються доданими до позовної заяви: актом про проживання дітей з матір`ю від 09.08.2024 року, виданим депутатом Мирівської сільської ради; висновком щодо характеристик здобувачів освіти родини ОСОБА_8 , виданого Вищетарасівським ліцеєм; довідкою про неотримання аліментів від 06.08.2024 року № 209640, виданою Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області; довідкою про склад сім`ї ОСОБА_8 , виданою Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 16.08.2024 року № 378; характеристикою на ОСОБА_2 , виданою старостою ОСОБА_13 16.08.2024 року.
Питання доцільності позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Мирівської сільської ради 16.09.2024 року та надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей слідуючого зміту: «З метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, керуючись статтями 150, 155,164 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .»
Даний висновок затверджений Рішенням Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 16.09.2024 року № 604 "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 "
Позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, взагалі не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не приймає участі у вихованні дітей, на протязі двох років та по теперішній час з дітьми не спілкується та не бачиться, а отже з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів неповнолітніх дітей, доцільно його позбавити батьківських прав.
?Ухвалою суду від 11.11.2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 09.12.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Кок Ю.І. підтримала? позовні вимоги про позбавлення батьківських прав в повному обсязі та просить їх? задовольнити.?
В судовому засіданні позивач також підтримала позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до їх спільних неповнолітніх дітей. Позивачка також пояснила, що в цей час відповідач має другу родину. Їй це відомо зі слів матері відповідача. Останній раз позивачка бачила відповідача 04.07.2025 року. Він був з другою жінкою. Починаючи з грудня 2023 року, позивачка не отримує аліменти, оскільки відповідач СЗЧ і в військовій частині його немає.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області надано заяву про розгляду справи за відсутності свого представника, проти позовних вимог заперечень не мають.

Третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області не надало суду пояснень на позов, представник в судове засідання не з`явився, не надали заяви про розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухав думки позивача, його представника, показання свідків, вивчивши, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до ч. 4? ? ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Судом були встановлені наступні обставини.

До матеріалів справи додана копія паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 , номер документа НОМЕР_6 (а.с. 19).

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_19 та громадянин ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 , виданого?повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 12.02.2016 року, актовий запис № 1 від 03.01.2012 року (а.с. 22).

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_20 та громадянин ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , виданого?Виконавчим комітетом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області?08.08.2023 року, актовий запис № 7 від 08.08.2013 року (а.с. 23).

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_20 та громадянин ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_9 , виданого?Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області?10.12.2024 року, актовий запис № 108 від 10.12.2014 року (а.с. 24).

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_20 та громадянин ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_10 , виданого?Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області?11.02.2026 року, актовий запис № 11 від 11.02.2016 року (а.с. 25).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 18.10.2024 року, виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.02.2016 року між громадянкою ОСОБА_20 та громадянином ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис №5 від 12.02.2016 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, після чого позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_21 » на прізвище відповідача « ОСОБА_8 » (а.с. 31-32).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_11 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 12 лютого 2016 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уклали шлюб, відповідний актовий запис №5 від 12.02.2016 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, внаслідок чого позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_21 » на « ОСОБА_8 ».

Згідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року було розірвано шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №5 (а.с. 20-21).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_12 , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 червня 2024 року громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уклали шлюб, відповідний актовий запис №176 від 17.06.2024 року, який було зареєстровано Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, внаслідок чого позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 26).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № від 18.10.2024 року, виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внесено зміни до актового запису №1 від 03 січня 2012 року про народження ОСОБА_22 , від 12 лютого 2016 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №4-03/41 від 12 лютого 2016 року та змінено прізвище дитини з « ОСОБА_21 » на « ОСОБА_8 » (а.с. 33-34).

Згідно довідки, виданої ВК Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 378 від 16.08.2024 року? громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та має склад сім`ї: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.13).

Згідно характеристики, виданої старостою Вищетарасівського старостинського округу ВК Мирівської сільської ради Дніпропетровської області від 16.08.2024 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований в АДРЕСА_2 . На території села довгий час не проживає. Участі у вихованні чотирьох малолітніх дітей не приймає (а.с.17).

Згідно ВИСНОВКУ органу опіки та піклування ВК Мирівської сільської ради? Нікопольського району Дніпропетровської області, затвердженого рішенням ВК Мирівської сільської ради? Нікопольського району Дніпропетровської області №604 від 16.09.2024 року «З метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, керуючись статтями 150, 155,164 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 » (а.с. 5-6, 71-72).

Відповідно до акту про проживання, або не проживання особи за місцем реєстрації від 09.08.2024 року, складеного депутатом Мирівської сільської ради Шапошник К.В., встановлено, що по АДРЕСА_1 , починаючи з 16.09.2022 року фактично проживають ОСОБА_1 зі своїми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які перемістилися з місця активних бойових дій в більш небезпечний для проживання дітей місце. Діти доглянуті, забезпечені в повному обсязі одягом, взуттям, постільною білизною , продуктами харчування, вихованням дітей займається мама. Батько в вихованні дітей участі не приймає (а.с. 8).

До матеріалів справи додано висновок щодо характеристик здобувачів освіти родини ОСОБА_8 та відповідні характеристики на дітей, які надані Вищетарасівським ліцеєм Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, згідно яких сім`я ОСОБА_8 є багатодітною та складається із п`яти осіб: мати ОСОБА_19 та її діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Всі діти є здобувачами освіти Вищетарасівського ліцею Мирівської сільської ради. Після розлучення батьків, діти проживають з мамою. Нещодавно вона офіційно зареєструвала шлюб з іншим чоловіком. Відповідально ставиться до виховання, організації житлово-побутових умов та безпеки своїх дітей. Село Вищетарасівка знаходиться в зоні бойових дій, тому мама, турбуючись про безпеку дітей та задля збереження їх психологічного стану, вивезла їх на тимчасове проживання до бабусі в с. Виводове, куди і сама їздить після роботи в с. Вищетарасівка.

Тип виховання в сім`ї демократичний. ОСОБА_24 атмосфера в родині позитивна. Між членами родини налагоджені доброзичливі, довірливі відносини. Діти завжди доглянуті, охайні. Мають конкретні трудові обов`язки в сім`ї. Влітку мама організовує родинний відпочинок з дітьми.

Для дітей створені умови для навчання: кожен має своє місце для відвідування онлайн уроків, забезпечені матеріально-технічними засобами навчання.

За роки навчання дітей в ліцеї батько ОСОБА_2 , зацікавленості їх поведінкою, успіхами та досягненнями не проявляв. Не виходив на зв`язок із жодним класним керівником та не був присутнім на батьківських зборах (а.с. 9-11).

Згідно довідки, виданої Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №269640 від 06.08.2024 року громадянка ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.01.2024 року по 01.07.2024 року згідно з судовим наказом №195/525/23, який видано 24.04.2023 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 на утримання дітей, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі половини заробітної плати (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожного, починаючи стягувати з 10.04.2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_13 №214 від 30.01.2025 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , був мобілізований до Збройних Сил України 26.04.2022 року до в/ч НОМЕР_13 . 01.12.2023 року ОСОБА_2 звільнений в запас, наказ командира в/ч НОМЕР_14 від 01.12.2023 року №355 (а.с. 73).

Згідно довідки, виданої ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №1910 від 27.01.2025 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 систематично в стані алкогольного сп`яніння вчиняв вдома домашнє насильство. В ході збору матеріалу відносно громадянина ОСОБА_2 було складено двічі адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 78, 80).

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2021 року громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 81- 82).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що проживає у с.Вищетарасівка. Свідок працює разом із позивачкою. Останній раз бачила відповідача у 2022 році. На цей час саме позивачка займається вихованням дітей, позивачці допомагає її матір. Відповідач не займається вихованням дітей, не підтримує їх матеріально. Відповідач знущався над дітьми, влаштовував скандали, бив позивачку, оскільки був неурівноваженим та важкою людиною. Всі його боялися як «вогню». Дітей він не любив, т.я. вони для нього тягар. Одного разу він, знаходячись у крамниці, кричав, що поріже дітей. Відповідач вживав алкогольні напої. Свідок вважає, що є необхідність позбавити відповідача батьківських прав та вважає, що він буде тільки радий цьому, т.я. діти йому не потрібні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що проживає у с.Вищетарасівка. Позивачка її подруга. Відповідача знає біля 8 років. На початку війни відповідач пішов служити в ЗСУ. Однак, на цей час він СЗЧ та знаходиться у м.Києві. Це свідку відомо зі слів інших осіб. Крім того, свідок пояснила, що вихованням дітей займається позивачка та її цивільний чоловік. Батько дітей матеріально не утримує та не займається їх вихованням. Свідку відомо, що відповідач вживав наркотики та постійно займав гроші. Він бив позивачку, і діти його боялися, ховалися від нього. Відповідач збирався відмовлятися від дітей офіційно, тобто хотів укласти «відмову від дітей» у нотаріуса.

Так, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що:

«тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».

При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, є обов`язковою? ? участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України).

Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, відповідно до якого з метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, доцільно позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, підстави позбавлення батьківських прав, передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено та надано суду належні та допустимі докази ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, які? ? є законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2020 року в справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20) зазначено, що: «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Незацікавленість батька, який не надає грошову допомогу позивачці? в матеріальному забезпеченні дітей, підготовці їх дітей до школи, життєзабезпечення та повсякденних потреб, допомоги у вигляді продуктів харчування, одягу, взуття,? може бути підставою для позбавлення його батьківських прав, що свідчить про відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування батька із дітьми.

Таким чином, суд приходить обгрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки відносно позбавлення батьківських прав відповідача.

При подачі позову до суду позивачем сплачено в дохід держави судовий збір.

Оскільки позивач не просить суд стягнути судові витрати з відповідача, суд вважає за необхідним судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 265, 268, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник адвокат Кок Юлія Іванівна, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2025 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_15 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_16 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей - Виконавчий комітет Мирівської сільської ради Дніпропетровської області, юридична адреса: 53571, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Топила, вул. Правобережна, буд. 49, .

Суддя: Л. В. Колодіна