КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 757/1037/19-ц
Апеляційне провадження
№ 22-з/824/568/2025
23 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
при секретарі Кононовій Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, Луганської обласної державної адміністрації про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті вчинення терористичних актів,
у січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом у якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з Луганської обласної державної адміністрації (Луганської обласної військово-цивільної адміністрації), Держави в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України заподіяну йому майнову шкоду внаслідок руйнування будинку, площею 92, 1 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 868 933,20грн; будівлі майстерні з ремонту автомобілів, площею 33,1 кв.м, будівлі магазину (торгівельна площа) площею 35,4 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 869 402грн; торгівельного павільйону, площею 30,0 кв.м, який знаходиться в смт. Станиця Луганська, Станично-Луганського району Луганської області, у сумі 129 701грн; стягнути з Держави в особі Кабінету Міністрів України, Держаної казначейської служби України заподіяну йому моральну шкоду в сумі 200 000грн.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 1 124 315грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, Луганської обласної державної адміністрації про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті терористичних актів, відмовлено.

28 березня 2025 року представник Державної казначейської служби України - Тимофєєва Т.М. подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме судового збору у розмірі 14 407,50грн, посилаючись на те, що при поданні апеляційної скарги був сплачений судовий збір у сумі 14 407грн 50коп., постановою апеляційного суду апеляційна скарга задоволена, однак судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилися, представник Луганської обласної державної адміністрації направила до суду відзив на заяву, у якій просила розгляд заяви провести за її відсутності, інші учасники справи причини неявки апеляційному суду не повідомили, тому колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами третьою та четвертою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Тлумачення положень статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу апеляційної скарги Державна казначейська служба України сплатила судовий збір у сумі 14 407грн 50коп. (с.с.89 т.2)

Такий же судовий збір був сплачений Міністерством юстиції України, як представником Кабінету Міністрів України (с.с.135 т.2).

При ухваленні постанови за результатами розгляду апеляційних скарг Державної казначейської служби України та Кабінету Міністрів України апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, сплаченого апелянтами судового збору за подання апеляційних скарг, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення

Частиною 6 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті вчинення терористичних актів, тому сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційних скарг підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

заяву Державної казначейської служби України задовольнити.

Компенсувати Державній казначейській службі України та Міністерству юстиції України, як представнику Кабінету Міністрів України, сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг у сумі 14 407грн 50коп. кожному за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук