Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/172/25

28 квітня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Двібородчин І.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

ТОВ "Українські фінансові операції"звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Позов мотивовано тим, що 08 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (далі ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА") та відповідачем укладено Договір №4123122 (далі - Договір) про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надало відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 грн. а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Натомість унаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань відповідачем, виникла заборгованість по кредиту у розмірі 75 197, 98 грн. які позивач просить стягнути на свою користь.

26 липня 2024 року ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено договір факторингу N 26/07/2024 за яким ТОВ "Українські фінансові операції" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", включно і до відповідача за Договором №4123122 від 08 листопада 2023 року.

Представник позивача Дідух Є.О. подав заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення заперечень не має.

Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2025 року провадження по справі відкрите, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням без виклику сторін.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було.

Представник позивача в судове засідання не з`явився у позові просив проводити розгляд справи без участі представника позивача за правилами спрощеного позовного провадження, заперечень проти заочного розгляду справ не мав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем 08 листопада 2023 укладено Договір №4123122 (а. с. 124-142) про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 грн (п. 1.2.)

Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків визначається Графіком платежів, що є додатком до Договору № 1 (а.с.143).

Відповідно до п. 1.1. Договору його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок "Credit7". Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет.

Згідно з п. 9.7 Договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Для підписання Договору позивачу було надано одноразовий ідентифікатор Н650, що підтверджується розділу 10 Договору.

Договір укладено на умовах строковості, поворотності, платності користування кредитними коштами у вигляді нарахування процентів.

Згідно з п. 3.1 Договору нарахування процентів за здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом "факт/факт".

Згідно з п. 1.4, 1.4.1 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за стандартною (2 %) або зниженою процентною ставкою (0,90 %).

Відповідно до п. 1.4.2 Договору, якщо Клієнт до 02 грудня 2023 або протягом трьох календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.

Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему iPay.ua, що підтверджується листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та довідкою ТОВ «Універсальна платіжні рішення» від 26 липня 2024 року (а. с. 123,162-163).

Загальна сума заборгованості згідно з розрахунком первинного кредитора відповідача за Договором №4123122 від 08 листопада 2023 року станом на 26 липня 2024 року склала 57 397, 64 грн. з яких: тіло кредиту 9999,99 грн. заборгованість за процентами 47 397,65 грн.

26 липня 2024 року ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено договір факторингу N 26/07/2024 за яким ТОВ "Українські фінансові операції" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", включно і до відповідача за Договором №4123122 від 08 листопада 2023 року, що підтверджується відповідним Договором та витягом з реєстру боржників від 24.07.2024 (а. с. 55-63, 121).

Факти прийому передачі Реєстру боржників та розрахунків по договору підтверджуються відповідним актом приймання передачі від 26 липня 2024 року (а. с. 169).

Згідно з розрахунком зробленим позивачем за Договором №4123122 від 08 листопада 2023 року, за 89 календарних днів( з 27 липня 2024 року по 23 жовтня 2024 року у межах строку дії договору нараховано проценти за користування грошовими коштами у розмірі 17 800 грн. (а.с.174-176).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За положеннями ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора.

Суд доходить висновку, що факти виникнення між позивачем та відповідачем правовідносин позики, отримання відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла позики та процентів, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Також позивачем підтверджено факт правонаступництва у питанні стягнення боргу, що виник на підставі укладених договорів факторингу.

Отже, вищевказані факти та обставини позивач довів, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним.

Стосовно розміру нарахування позивачем процентів за користування кредитними ресурсами, суд зазначає наступне.

Право на таке нарахування, умови, розміри та періоди дії ставок визначено умовами Договору. Як вбачається із розрахунку проценти нараховувалися за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом "факт/факт", у період з 08 листопада 2023 по 23 жовтня 02 грудня 2023 року(включно) за зниженою процентною ставкою (0,90 %) та, починаючи з 03 грудня 2023 по 23 жовтня 2024 року (включно) за стандартною ставкою (2 %).

Підпунктом 6 пункту 5 Закону N 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі Закон N 3498-IX) стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування" була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України N 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 3498-XI встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Строк дії Договору становить 350 днів, починаючи з 08 листопада 2023 по 16 жовтня 2024, тобто Закон N 3498-XI набрав законної сили в період дії кредитного договору і має застосовуватися до спірних правовідносин.

Отже, норма закону, якою обмежується нарахування процентів розміром 2,5 % на день діє за період з 24.12.2023 по 22.04.2024, а норма, якою обмежується нарахування процентів розміром 1,5 % на день, діє за період з 23.04.2024 по 22.08.2024. Починаючи з 23.08.2024 граничний розмір процентів обмежується 1 % на день.

Таким чином, за період з 08 листопада 2023 по 02 грудня 2023 (25 днів) первісний кредитор нараховував щоденні проценти у розмірі 0,9 % (90 грн), всього на суму 2250 грн. (25*90), що відповідає вимогам Закону N 3498-XI.

Згідно наданого розрахунку суму вказаних відсотків у розмірі 2250 грн. було сплачено відповідачем 02 грудня 2025 року.

За період з 03 грудня 2023 по 22 квітня 2024 (142 дні) первісний кредитор нараховував щоденні проценти у розмірі 2,0 % (200 грн), всього на суму 28 400 грн. (142*200), що відповідає вимогам Закону N 3498-XI.

За період з 23 квітня 2024 по 22 серпня 2024 (122 дні) первісний кредитор нараховував щоденні проценти у розмірі 2,0 % (200 грн), що не відповідає вимогам Закону N 3498-XI, оскільки розмір відсотків обмежено до 1,5% за вказаний період.

Тобто, за період з 23 квітня 2024 по 22 серпня 2024 (122 дні), підлягають нарахуванню щоденні проценти у розмірі 1,5 % (149,99 грн), всього на суму 18 298, 78 грн. (122*149,99), що відповідає вимогам Закону N 3498-XI.

За період з 23 серпня 2024 по 23 жовтня 2024 (62 дні) були нараховані щоденні проценти у розмірі 2,0 % (200 грн), що не відповідає вимогам Закону N 3498-XI, оскільки розмір відсотків обмежено до 1,0% за вказаний період.

Тобто, за період з 23 серпня 2024 по 23 жовтня 2024 (62 дні), підлягають нарахуванню щоденні проценти у розмірі 1,0 % (99,99 грн), (62*99,99), що відповідає вимогам Закону N 3498-XI. Однак, суд враховує ті обставини, що позивачем безпідставно нараховані відсотки за 23 жовтня 2024 року, оскільки це є 351 день з дня укладання договору і відсотки за цей день не можуть бути нараховані, а тому їх слід розрахувати за період з 23 серпня 2024 по 22 жовтня 2024 (61 день), підлягають нарахуванню щоденні проценти у розмірі 1,0 % (100 грн), всього на суму 6 099,39 грн. (61*99,99).

Отже загальний розмір заборгованості відповідача по процентах за вказаний період (з врахуванням сплачених відповідачем 02 грудня 2023 року відсотків у розмірі 2250 грн.) має становити 52 798, 77 грн. (28400+18 298,78+6099,39).

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9999,99 грн. та 52 798, 77 грн. заборгованість за відсотками, а всього на загальну суму 62 798,76 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково (83,52 %), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у відшкодування судового збору 2022,45 грн.

Стосовно розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою, на підставі Договору про надання юридичних послуг від 01.08.2024 N 01/08/2024-А позивачу надавав адвокат Дідух Є.О. (а. с. 44).

Згідно з Актом про підтвердження факту надання правничої (правової)допомоги по Договору про надання юридичних послуг від 01.08.2024 N 01/08/2024-А та Детальним описом робіт (наданих послуг) вартість наданих адвокатом юридичних послуг склала 10000 грн.

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обгрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у справі N 205/5969/15-ц вказав, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд ураховує, що у наданому адвокатом детальному описі наданих послуг не вказано кількість годин затраченого часу на вчинення дій щодо надання правничої допомоги та їх вартість. З урахуванням характеру правовідносин, складності справи, обсягу та реальності наданих адвокатом послуг, необхідності вчинення процесуальних дій, принципів обгрунтованості, співмірності судових витрат та розумності їхнього розміру, суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" заборгованість за кредитним договором №4123122 від 08 листопада 2023 у розмірі 62 798 (шістдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 76 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" 2022 (дві тисячі двадцять дві) гривні 45 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування, ім`я сторін та інших учасників справи :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. N 27, приміщення N 2, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя :