Справа № 344/2113/22
Провадження № 2/344/176/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідачів.

09 лютого 2022 року позивач 1 ОСОБА_1 , позивач 2 Приватне підприємство «Газ Імпекс Україна» звернулися до суду з позовом до відповідача 1 Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідача 2 Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідача 3 Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують, що 15 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Газ Імпекс Україна» було укладено Попередній договір купівлі-продажу автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан - В, шасі № НОМЕР_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2018 року у справі № 344/1495/17 було вирішено визнати попередній договір від 15 грудня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Газ Імпекс Україна" в особі директора Конкольняка А.Й. дійсним; визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан -В, шасі № НОМЕР_3 . Рішення суду набрало законної сили 02 липня 2018 року.03 березня 2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області винесено рішення по справі № 344/17244/19, яким вирішено зобов`язати Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На виконання даного рішення державним виконавцем Черкес М.І. 15 вересня 2020 року винесено постанову про зняття арешту з майна ВП №47329838.

Незважаючи на наявність даних судових рішень, постанови державного виконавця про зняття арешту реалізувати право власності на вищевказане майно є неможливим, оскільки не повернуто спірний автомобіль державною виконавчою службою.

Згідно акту огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 20 липня 2014 року, складеного в с. Н. Ворота Воловецького району Закарпатської області інспектором ДПС, було затримано вказаний вище транспортний засіб та передано на зберігання ОСОБА_2 .

Філія Державного підприємства МВС України «ІНФОРМРЕСУРСИ», яка знаходилася в м. Мукачево була ліквідована. У травні 2020 року всі транспортні засоби, які перебували на площадці біля поста в с. Н. Ворота Воловецького району Закарпатської області, були транспортовані в невідомому напрямку.

Транспортний засіб було поміщено на арештмайданчик на підставі постанови державного виконавця.

На виконанні у державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А.В. перебуває зведене виконавче провадження №49856708 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» заборгованості.

16 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Воловецького районного відділу державної виконавчої служби постановою про опис та арешт майна боржника описано та вилучено: автомобіль ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідачами автомобіль не повернуто, місце його знаходження не вказано, позивачі вважають, що особою, яка спричинила шкоду, є відповідачі: Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Воловецький відділ державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління (м. Івано-Франківськ).

Позивачі вважають, що відповідачами спричинено шкоду, яка визначена в попередньому договорі в розмірі 25 000,00 грн, що по курсу долара становить 3164,55 доларів США, та додатку №1 до договору від 27 грудня 2013 року 16700,00 грн, що по курсу долара становить 2090,00 доларів США.

За таких обставин позивачі просять:

1) визнати неправомірними дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького Андрія Васильовича та старшого державного виконавця Воловецького районного відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління (м. Івано-Франківськ) Повідайчик Тетяни Іванівни, пов`язані із втратою майна;

2) стягнути з Головного управління Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 5 250,55 доларів США, що складає 148 590,00 гривень, та 150 000,00 гривень моральної шкоди;

3) стягнути з Головного управління Державної казначейської служби на користь Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» 150 000,00 гривень моральної шкоди (т. 1 а.с.1-4).

16 березня 2022 року позивачами подана позовна заява, в якій просять визнати неправомірними дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького Андрія Васильовича та старшого державного виконавця Половецького районного відділу державної виконавчої служби Повідайчик Тетяни Іванівни, пов`язані із втратою майна, - транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний помер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан - В, шасі № НОМЕР_3 у виконавчому провадженні № 43622097; стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 суму, еквівалентну 5250,55 доларів США, що складає 178 500,00 гривень, та 150 000,00 гривень моральної шкоди; стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на користь Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» 150 000,00 гривень моральної шкоди (т. 1 а.с. 49-53).

16 травня 2022 року від представника відповідача 2 Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) через систему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення на позовну заяву.

Відповідач 2 зазначає, що 11 жовтня 2018 року до Воловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшло доручення № 39421 від 19 вересня 2018 року, винесене старшим державним виконавцем Керніцьким А.В. та погоджене начальником Івано-Франківського міського відділу Лавриновичем Р.М., від Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про здійснення опису та арешту майна, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16 жовтня 2018 року на стаціонарному посту в с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1 старшим державним виконавцем відділу Повідайчик Т.І. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передано на відповідальне зберігання працівнику ЗФ ДП Інформ -ресурс, який був відповідальною особою за арешт майданчик, - ОСОБА_3 , даний автомобіль зі стаціонарного поста в с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1 не вилучався.

Того ж дня супровідним листом рекомендованою кореспонденцією №393 надіслано оригінал постанови про опис та арешт майна боржника до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вих. № 14.4-28/10713.

За період з 16 жовтня 2018 року по 13 травня 2022 року на виконанні не перебували виконавчі провадження щодо реалізації вищезазначеного майна.

Зберігачем майна був працівник ЗФ ДП «Інформ ресурс», автомобіль зберігався на арештмайданчику біля стаціонарного Поста поліції в с. Нижні Ворота.

Згідно пошуку в Єдиному реєстрі судових рішень згідно рішення Миколаївського районного суду № 945/451/20 від 31 березня 2020 року, всі транспортні засоби, які зберігалися на арештмайданчиках, визнані безхазяйними та непридатними для використання (т. 1 а.с. 82-88, 105-106).

15 грудня 2022 року представником відповідача 3 Державної казначейської служби України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідач 3 зазначає, що Державна казначейська служба України є окремою юридичною особою, яка здійснює розрахунково-касове обслуговування державного бюджету, не є головним розпорядником бюджетних коштів; не може надати будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що стосуються предмету спору. Будь-яких протиправних дій щодо позивачів не здійснювала, права та охоронювані законом інтереси позивачів не порушувало, що підтверджується тим, що позивач не вказує на Державну казначейську службу України як на порушника своїх прав (т. 1 а.с. 160-166).

06 квітня 2023 року від представника відповідача 1 Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідач 1 зазначає, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало зведене виконавче провадження № 49856708 про стягнення з Приватного підприємства «Імпекс Україна» на користь групи стягувачів заборгованості.

01 квітня 2013 року державним виконавцем було встановлено що за боржником зареєстровано вищезазначений транспортний засіб, відповідно винесено постанову про розшук майна боржника з метою повного та ефективного виконання рішення суду.

19 вересня 2018 року державному виконавцю стало відомо, що автомобіль було затримано і він перебуває на площадці Філії Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурс» в с. Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області.

19 вересня 2018 року сформовано доручення про проведення опису та арешту майна боржника, а саме автомобіля, з метою подальшої реалізації автомобіля та виконання рішення суду.

16 жовтня 2018 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника: автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

25 липня 2019 року надійшло клопотання про зняття арешту з транспортного засобу, на яке було надано відповідь про необхідність звернення до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для отримання рішення про зняття арешту зі спірного майна.

15 вересня 2020 року державним виконавцем на виконання рішення по справі №344/17244/19 від 03 березня 2020 року винесено постанову про зняття арешту з майна боржника, а саме автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і надано постанову ОСОБА_1 .

На вимогу державного виконавця про надання інформації про місце знаходження автомобіля було отримано 14 грудня 2021 року відповідь, в якій зазначено, що місце знаходження автомобіля невідомо, контактні дані відповідального зберігача майна ОСОБА_3 також невідомі.

Одночасно у відповіді було зазначено,що всі транспортні засоби, які зберігалися на майданчику тимчасового зберігання за адресою: с. Нижні Ворота , вул. Центральна, 1, є безхазяйними та непридатними для використання. Дозволено Державному підприємству МВС України "Інформ-Ресурси" утилізацію залишків даних транспортних засобів шляхом реалізації на металобрухт.

Відповідач 1 зазначає, що автомобіль з ДП МВСУ «Інформ-Ресурси» не вилучався.

Транспортний засіб не був перереєстрований у встановленому законом порядку з Приватного підприємства «Газ Україна» на нового власника ОСОБА_1 станом на момент відкриття виконавчого провадження, а саме 30 жовтня 2012 року, право власності було зареєстровано за Приватним підприємством «Газ Імпекс Україна».

Про те, що між Приватним підприємством «Газ Імпекс Україна» та ОСОБА_1 15 грудня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу автомобіля ГАЗ 31105, державному виконавцю не могло бути відомо.

На думку відповідача 1, позивачем всупереч нормам цивільного процесуального права належним чином не доведені факт заподіяння відповідачами моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останніх в її заподіянні, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню (т. 1 а.с. 181-185).

13 березня 2024 року представником відповідача 2 Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування відзиву, відповідач 2 зазначає, що 11 жовтня 2018 року до Воловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшло доручення № 39421 від 19 вересня 2018 року, винесене старшим державним виконавцем Керніцьким А.В. та погоджене начальником Івано-Франківського міського відділу Лавринович Р.М., від Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про здійснення опису та арешту майна, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вх. № 14.4-28/2424.

16 жовтня 2018 року на стаціонарному посту в с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1 старшим державним виконавцем відділу Повідайчик Т.І. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передано на відповідальне зберігання працівнику ЗФ ДП Інформ -ресурс, який був відповідальною особою за арешт майданчик, ОСОБА_3 . Даний автомобіль зі стаціонарного поста в с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1, не вилучався. Того ж дня супровідним листом рекомендованою кореспонденцією № 393 надіслано оригінал постанови про опис та арешт майна боржника до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вих. № 14.4-28/10713.

Державним виконавцем Воловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Повідайчик Т.І. було виконано вимоги законодавства з організації примусового виконання рішень з дотриманням строків, передбачених законом.

За період з 16 жовтня 2018 року по 13 травня 2022 року на виконанні не перебували виконавчі провадження, щодо реалізації вищезазначеного майна. Зберігачем майна був працівник ЗФ ДП «Інформ-ресурс» та зберігався на арештмайданчику біля стаціонарного поста поліції в с. Нижні Ворота.

Відповідач 2 вважає, що питання щодо збереження описаного та арештованого майна слід з`ясовувати в Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» (т. 2 а.с. 34-36, 39-41).

Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2022 року дану справу розподілено головуючому судді Шамотайлу О.В. (т. 1 а.с. 41-42).

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху (т.1 а.с. 43-46, 69-73).

Ухвалою суду від 22 березня 2022 року взадоволенні клопотання ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору відмовлено. Продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т. 1 а.с. 63-65).

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Призначено підготовче засідання з викликом сторін (т.1 а.с. 77).

Ухвалою суду від 19 липня 2022 року витребувано у ДП МВС України «Інформ-Ресурси» (01103, місто Київ, ПРОЇЗД ВІЙСЬКОВИЙ, буд. 8) інформацію щодо збереження описаного та арештованого майна боржника, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 115-117).

Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди первісного відповідача Державну казначейську службу України в Івано-Франківській області на належного відповідача - Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601). Витребувано у державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького В.В. належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження №43622097. Витребувано у старшого державного виконавця Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Повідайчик Т.І. належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження №43622097 (т. 1 а.с. 147-149).

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 116 від 24 липня 2023 року проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Шамотайла О.В. (т. 1 а.с. 219).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року, дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (т. 1 а.с. 220-221).

Ухвалою суду від 28 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (т. 1 а.с. 222-223).

Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості правонаступника відповідача 2 Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Свалявський відділ державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 34457229, місцезнаходження: 89300 Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Соборна, 64 (т. 2 а.с. 22-24, 28-29).

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 70-73).

Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

У судове засідання позивач 1 ОСОБА_1 прибув, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача 2 Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до суду не прибув, проте надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача 2, підтримав вимоги позову та просив задовольнити (т. 2 а.с. 125-130).

У судове засідання представники Івано-Франківського відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Раковецький М.С. та Береговський Т.С. з`явилися, заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснили, що позивачами не доведено позовні вимоги, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача 2 Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Янович С.П., приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що державним виконавцем було виконано доручення та передано транспортний засіб на зберігання, про що повідомлено відповідача 1, жодних порушень законодавства не було вчинено, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання представник Державної казначейської служби України не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, Приватне підприємство «Газ Імпекс Україна» є власником транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 5, 24).

31 липня 2014 року складено акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 6).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2018 року, що набрало законної сили 02 липня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства Газ Імпекс Україна, ОСОБА_4 про визнання попереднього договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 ; стягнення 1 500,00 грн штрафу за невиконання умов договору поруки від 27 грудня 2013 року; стягнення витрат по оплаті судового збору. Визнано попередній договір від 15 грудня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством Газ Імекс Україна в особі директора Конкольняк А.Й., дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 . Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп. штрафу. Стягнуто з ОСОБА_4 , Приватного підприємства Газ Імпекс Українав користь ОСОБА_1 по 275,60 грн витрат по оплаті судового збору з кожного (т. 1 а.с. 7- 9).

03 березня 2020 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, що набрало законної сили 02 квітня 2020 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог Приватне підприємство Газ Імпекс Україна про зняття арешту. Зобов`язано Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 (т.1 а.с.10-11).

Постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Черкаса М.І. від 15 вересня 2020 року знято арешт з транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 (т.1 а.с. 12-14, 25-26).

19 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звертався до державного виконавця з клопотанням про знаття арешту з автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 15).

31 липня 2019 року ОСОБА_1 була дана відповідь на його заяву від 19 липня 2019 року, в якому вказано про необхідність звернення до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для отримання відповідного рішення про зняття арешту з транспортного засобу боржника Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» по зведеному виконавчому провадження № 49856708 (т. 1 а.с. 16).

Приватному підприємству «Газ Імпекс Україна» була дана відповідь Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, якою повідомлено про те, що на виконанні у Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 49856708 про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» боргу. Згідно отриманої відповіді УМВС в Івано-Франківській області Управління Державтоінспекції за Приватним підприємством «Газ Імпекс Україна» зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору. У матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи про місцезнаходження транспортного засобу та про його купівлю іншими особами (т. 1 а.с. 17).

ОСОБА_1 була дана відповідь Територіального сервісного центру МВС № 2642 про те, що на автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів та наявні арешти згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна (т. 1 а.с. 18-23).

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звертався із заявою до В.о начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Люкляна О., державного виконавця Керніцького А.В., старшого державного виконавця Воловецького районного відділу державної виконавчої служби Повійдачик Т.І. про повернення транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 27).

ОСОБА_1 звертався із заявою-запитом до начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), державного виконавця Керніцького А.В., Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» про надання інформації про місцезнаходження транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сприяти в отриманні транспортного засобу, зобов`язати повідомити, кому переданий на зберігання вказаний транспортний засіб (т. 1 а.с. 28-29).

Позивач ОСОБА_1 звертався із заявою про злочин до Керівника офісу Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України, Головного слідчого управління Національної поліції України, Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна», ОСОБА_4 , в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення працівниками Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» злочину за ч. 3 ст.191 та ст. 364 Кримінального кодексу України та розпочати досудове розслідування (т. 1 а.с. 30-31).

27 грудня 2013 року був укладений договір поруки між ОСОБА_1 , Кредитором, та ОСОБА_4 , Поручителем, та Приватним Підприємством «Газ Імпекс Україна», Боржником, за умовами якого Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язання, які випливають з Попереднього договору від 15 грудня 2011 року та Додатку №1 до договору від 27 грудня 2013 року. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. Загальна сума зобов`язання, забезпеченого гарантією за даним Кредитним договором і по якому Поручитель може відповідати перед Кредитором є сума, що зазначена в Попередньому договорі, 25 000 грн, що по курсу долара становить 3 164,55 доларів США, та Додатку №1 до договору від 27 грудня 2013 року 16 700 грн, що по курсу долара становить 2 000,90 доларів США. Поручитель зобов`язується перед Кредитором сприяти виконанню пункту 2.4 Попереднього договору від 15 грудня 2011 року, який передбачає з`явитися Сторонам до 15 грудня 2011 року до нотаріальної контори для укладення Основного договору та його нотаріального посвідчення (т. 1 а.с. 32).

Згідно Додатку №1 до Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15 грудня 2011 року, укладеного між Приватним підприємством Газ Імпекс Україна в особі директора Конкольняк А.Й. та ОСОБА_1 , доповнено розділ І Предмет договору п.1.3.1 Попереднього договору та викладено в наступній редакції: «За погодженням сторін ОСОБА_1 зроблено ремонт автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 на суму 16 700,00 грн. (2090,00 доларів США), а саме: здійснено покраску; здійснено заміну бампера, коробки передач» (т. 1 а.с. 33).

Відповідно до Акту приймання-передачі від 15 грудня 2011 року, Приватне підприємство Газ Імпекс Україна в особі директора Конкольняк А.Й. передає, а ОСОБА_1 приймає автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 34).

15 грудня 2011 року між ОСОБА_1 , Покупцем, та Приватним підприємством Газ Імпекс Україна в особі директора Конкольняк А.Й., Продавцем, укладено Попередній договір, відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1-2.4 якого сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений пунктом 2.4 цього Договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах і в порядку, визначеному цим договором. Транспортним засобом є - автомобіль марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 . Транспортний засіб, що буде предметом Основного договору, належить на праві власності Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Продавець згоден продати, а Покупець згоден купити зазначений транспортний засіб за ціною, що становить 25 000,00 грн, що по курсу долара становить 3 164,55 доларів США. Ціну, вказану в пункті 2.1 Договору, Покупець сплачує Продавцю в момент підписання цього Договору. Транспортний засіб передається Покупцю згідно акту приймання-передачі. Сторони домовилися та зобов`язуються з`явитися на протязі п`ятирічного терміну з моменту підписання цього договору до 15 грудня 2016 року до нотаріальної контори для укладення Основного договору та його нотаріального посвідчення (т. 1 а.с. 35).

17 січня 2022 року Приватним підприємством Газ Імпекс Україна була дана довідка про те, що 15 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством Газ Імпекс Україна в особі директора Конкольняк А.Й. укладено Попередній договір купівлі-продажу автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 . На виконання даного договору ОСОБА_1 проведено оплату Приватному підприємству Газ Імпекс Україна про приходному касовому ордеру грошові кошти у розмірі 25000,00 грн, що по курсу долара становила 3164,55 доларів США. 27 грудня між покупцем та продавцем підписано Додаток № 1 до Попереднього договору купівлі-продажу від 15 грудня 2011 року, відповідно до якого доповнено розділ І Предмет договору пункт 1.3.1 Попереднього договору та викладено в наступній редакції: «За погодженням сторін ОСОБА_1 зроблено ремонт автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 на суму 16 700 грн. (2090 доларів США), а саме: здійснено покраску; здійснено заміну бампера, коробки передач. Під час підписання Додатку № 1 до Попереднього договору купівлі-продажу від 15 грудня 2011 року, директором Приватного підприємства Газ Імпекс Україна ОСОБА_4 було оглянуто автомобіль та підтверджено факт проведення покрасочних робіт та встановлено факт заміни бампера та коробки передач (т.1 а.с. 37).

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу (т.1 а.с.38).

06 грудня 2021 року Воловецьким відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) була дана відповідь Івано-Франківському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про те, що місце знаходження автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан В, шасі № НОМЕР_3 , відділу невідоме та контактні дані відповідального зберігача майна ОСОБА_3 невідомі. Згідно рішення Миколаївського районного суду № 945/451/20 від 31 березня 2020 всі транспортні засоби, які зберігалися на майданчику тимчасового зберігання за адресою: с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1 є безхазяйними та непридатними для використання (т. 1 а.с. 57-61, 187-190).

19 вересня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківській області Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області дано доручення Воловецькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області здійснити опис та арешт автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скласти відповідні процесуальні документи (т. 1 а.с. 154).

16 жовтня 2018 року складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Івано-Франківськ,вул. Гетьмана Мазепи, 35/61 (т. 1 а.с. 155-157, 193-195).

Відділом державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надано вимогу виконавця до Воловецького районного відділу державної виконавчої Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про надання інформації про місце знаходження автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактних даних відповідального зберігача майна ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 191-192).

04 січня 2019 року Івано-Франківським міським відділом державної виконавчоїслужби в Івано-Франківській області Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, якою призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійна оцінка майна та майнових прав», для проведення оцінки автомобіля ГАЗ 31105 реєстраційний номер НОМЕР_6 ( т. 1 а.с. 196-198).

20 серпня 2021 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Керніцьким А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Приватного підприємства Газ Імпекс Україна» на користь Головного управління пенсійного фонду України 1377,48 грн заборгованості (т. 1 а.с. 199-201).

09 грудня 2014 року Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 1392 про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь Приватного підприємства «Сатурн» заборгованості в розмірі 132 740,00 грн основного боргу, 49,82 грн пені та 2656,54 грн судового збору (т.1 а.с.202).

22 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Судаком М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь Приватного підприємства "Сатурн» заборгованості в розмірі 132740,00 грн основного боргу, 49,82 грн пені та 2656,54 грн судового збору (т. 1 а.с. 203).

31 березня 2015 року Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 316 про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь ОСОБА_5 1 212 955,20 грн заборгованості (т. 1 а.с. 204).

22 квітня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь ОСОБА_5 1 212 955,20 грн заборгованості (т. 1 а.с. 205-206).

19 лютого 2013 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про стягнення з розрахункових рахунків банків, обслуговуючих Приватне підприємство «Газ Імпекс Україна», на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій і пені у розмірі 9 742,10 грн (т. 1 а.с. 207).

27 січня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з рахунків у банках Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій і пені у розмірі 9742,10 грн (т. 1 а.с. 208).

У виконавчому провадженні № 34951123 з виконання наказу № 2031 Господарського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2012 року про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство '"Нива" 104937,25 грн основного боргу, 3489,29 грн штрафу та 2168,52 грн судового збору винесена 24 грудня 2014 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 209-211).

20 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство '"Нива" 104937,25 грн основного боргу, 3489,29 грн штрафу та 2168,52 грн судового збору (т. 1 а.с. 212).

Як вбачається з наказу № 733/5 Міністерства юстиції України «Про відділи державної виконавчої служби у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції» від 22 лютого 2023 року, Воловецький відділ державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції реорганізовано шляхом його приєднання до Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є правонаступником відповідного реорганізованого відділу державної виконавчої служби (т. 2 а.с. 18-19).

Норми права, що підлягають застосуванню,

та висновки суду за результатами розгляду справи.

У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 8-9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статті 1174 Цивільного кодексу України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З наведеного вище випливає, що шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками.

Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих умов у межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1174 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 листопада 2022 року у справі №910/6355/20, провадження №12-41гс21, з метою єдності судової практики та усунення невірного тлумачення відповідних висновків Верховного Суду зазначила, що законодавство не містить обмежень у засобах доказування обставин, які можуть свідчити про протиправність діянь державного виконавця, зокрема закон не передбачає попереднього ухвалення судового рішення про визнання протиправними відповідних дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця при здійснені виконавчого провадження як єдиного допустимого доказу на підтвердження існування підстав для відшкодування завданих такими діяннями збитків.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Звертала увагу, що у пункті 7.10 постанови від 01 вересня 2020 у справі №907/29/19 (провадження №12-17гс20) Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ухвалення попереднього судового рішення про визнання протиправними дій (бездіяльності) державного виконавця не є обов`язковим для вирішення іншої справи, у якій розглядаються позовні вимоги про відшкодування збитків (шкоди), завданих такими діяннями, оскільки законодавство не містить обмежень у засобах доказування обставин, що можуть свідчити про протиправність діянь державного виконавця, а суд може самостійно встановити наявність чи відсутність складу відповідного цивільного правопорушення, яке стало підставою для звернення до суду, шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час складання державним виконавцем постанови про опис та арешт майна боржника, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Якщо опису підлягає транспортний засіб у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Згідно статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. Порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» дозволяє дійти висновку, що зберігання майна боржника є процесуальною діяльністю державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним зберігач здійснює відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду (див. mutatis mutandis висновки, викладені у пункті 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18/4440/16 (провадження №11-1200апп18), а також в її постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження №14-187цс19)).

Тому порушення зберігачем заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне передбачену законом відповідальність зберігача майна перед державним виконавцем. За загальним правилом, державний виконавець може нести відповідальність за втрату такого майна у межах відповідного виконавчого провадження перед власником майна.

У Цивільному кодексі України питання зберігання майна регулюється главою 66 (§1. Загальні положення про зберігання), положення якої також застосовуються до окремих видів зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про окремі види зберігання або законом (стаття 955 цього Кодексу).

Згідно із частиною першою статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частина перша статті 937 Цивільного кодексу України передбачає, що договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, установлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну (стаття 942 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 950 Цивільного кодексу України встановлено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до статті 951 Цивільного кодексу України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Аналіз наведених приписів Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що складення державним виконавцем постанови про опис та арешту майна від 16 жовтня 2018 року та їх підписання уповноваженою на зберігання особою ОСОБА_3 свідчить про поширення на державного виконавця положень статті 955 Цивільного кодексу України щодо зберігання ним описаного та вилученого у власника (уповноваженого органу) майна та його відповідальності перед власником за збереження такого майна, оскільки, вилучивши у власника описане майно, державний виконавець тим самим прийняв на себе зобов`язання перед власником (уповноваженим органом) щодо його належного зберігання. Також складення цих актів з визначенням ОСОБА_3 як зберігача за постановою про арешт майна та його опис підтверджує ознаки укладення договору зберігання між державним виконавцем і зберігачем ОСОБА_3 щодо зберігання переданого йому арештованого (описаного) майна та можливу відповідальність ОСОБА_3 за втрату ввіреного йому майна перед судовим виконавцем.

Отже, постановою державного виконавця опосередковується виникнення двох зобов`язань щодо належного зберігання майна державного виконавця перед власником (уповноваженою особою) та зберігача ОСОБА_3 перед державним виконавцем.

Отже, втрата такого майна, яке було передано державним виконавцем на відповідальне зберігання третьою особою, в даному випадку, ОСОБА_3 , може бути підставою для стягнення збитків із державної виконавчої служби (державного органу) внаслідок втрати описаного майна.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2018 року на стаціонарному посту в с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 1 старшим державним виконавцем відділу Повідайчик Т.І. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: автомобіля ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передано на відповідальне зберігання працівнику ЗФ ДП Інформ -ресурс, який був відповідальною особою за арештмайданчик, ОСОБА_3 .

Про виконання доручення було повідомлено Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області рекомендованим листом за вих. № 14.4-28/10713.

Отже, відповідачем 2 усі необхідні дії з виконання доручення відповідача 1 були виконані у повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства

Тому відсутні підстави для визнання неправомірними дій відповідача 2.

Судом встановлено, що внаслідок бездіяльності Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме невиконання дій щодо повернення майна, було втрачено транспортний засіб марки ГАЗ 31105, реєстраційний помер НОМЕР_1 , тому вимоги про визнання неправомірними дій відповідача 1 підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на те, що судом встановлено, що внаслідок бездіяльності Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було втрачено майно, власником якого є позивач 1, отже, органом державної виконавчої служби було спричинено матеріальні збитки ОСОБА_1 , є підстави для стягнення на користь позивача 1 завданої матеріальної шкоди.

З матеріалів справи вбачаться, що на виконання попереднього договору купівлі-продажу автомобіля марки ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проведено оплату Приватному підприємству Газ Імпекс Україна у розмірі 25000,00 грн, що по курсу долара становила 3164,55 доларів США, а також за погодженням сторін ОСОБА_1 зроблено ремонт автомобіля на суму 16 700,00 грн, що по курсу долара складає 2090,00 доларів США.

04 січня 2019 року Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківській області Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, якою призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійна оцінка майна та майнових прав» для проведення оцінки автомобіля ГАЗ 31105 реєстраційний номер НОМЕР_6 , проте дана оцінка не була проведена.

Відповідачами вартість транспортного засобу не оспорювалася, жодних доказів на спростування вартості автомобіля суду не надано, а судом не встановлено.

Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 Цивільного кодексу України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У судовому засіданні встановлено, що позивач 1 передав позивачу 2 за попереднім договором суму, еквівалентну 5250,55 доларів США, що складає 178 500,00 гривень, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 533 Цивільного кодексу України і відповідно дана сума, як збитки, спричинені внаслідок незаконних рішень, дій, бездіяльності відповідача 2, у розмірі 178 500,00 грн, що еквівалентно 5250,55 доларів США, підлягають стягненню на користь позивача 1.

Отже, суд приходить до висновку про стягнення суми матеріальної шкоди, еквівалентної 5250,55 доларів США, що складає 178 500,00 гривень, в межах позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року по справі №201/4534/20, провадження №61-7077св21.

Щодо вимоги позивачів про стягнення на його користь моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23,1167 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, тому суд, який заслуховує сторін та встановлює фактичні обставини справи, має широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17 (адміністративне провадження №К/9901/59673/18) дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (пункт 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже, і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У практиці Європейського суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (рішення у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979, пункти 86, 89, рішення у справі «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, заява №14183/02, пункт 71).

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Водночас необхідно виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3,19 Конституції України).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (частина друга статті 1167 Цивільного кодексу України).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 32 постанови від 03 вересня 2019 року у справі №916/1423/17 (провадження №12-208гс18), застосовуючи положення статей 1173,1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Протиправність (неправомірність) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця може доводитись з посиланням, зокрема, на судове рішення, яке набрало законної сили, рішення вищих посадових осіб державної виконавчої служби, а також інші докази.

Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19, пункт 26).

Судом встановлено, що органом державної виконавчої служби було спричинено матеріальні збитки позивачу 1 ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу, тому є підстави для стягнення на користь позивача 1 моральної шкоди, яку суд з урахуванням обставин справи, принципів розумності та справедливості, з метою уникнення збагачення позивача 1 за рахунок державного органу, оцінює у розмірі 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок).

Позовні вимоги про стягнення на користь Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» 150 000,00 гривень моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем 2 не доведено завдання моральної шкоди внаслідок втрати транспортного засобу, який не належить на праві власності позивачу 2.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

У пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 15, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Газ Імпекс Україна» до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), пов`язані із втратою майна - транспортного засобу марки ГАЗ 31105, реєстраційний помер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, типу легковий седан - В, шасі № НОМЕР_3 , у виконавчому провадженні № 43622097.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі, еквівалентній 5250,55 доларів США, що складає 178 500,00 гривень (сто сімдесят вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) .

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 2 - Приватне підприємство «Газ Імпекс Україна», , місцезнаходження: вул. Гетьмана Мазепи, буд. 35, кв. 61, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Відповідач 1 - Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: вул. Галицька, буд. 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76019.

Відповідач 2 - Свалявський відділ державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ, 34457229, місцезнаходження: пл. Головна, буд. 1, м. Свалява, Мукачівський район, Закарпатська область, 89100.

Відповідач 3 - Державна казначейська служба України, , місцезнаходження: вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601.

Повний текст рішення складено 25 квітня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.