ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-зз/753/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 753/15306/17

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна, про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним,

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначила, що 17.09.2017 року вона звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 , в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: 1) визнати договір дарування укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. 15.05.2017 року за номером 622 - недійсним; 2) визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.2017 року індексний номер 35175572 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарас Олександри Василівни.

06.09.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №753/15306/17 її заяву про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт н 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

27.04.2018 року відповідачка ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд визнати будинок спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вказаного будинку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом - залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.09.2021 року, апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без задоволення. Рішення Дарницького районного суду - залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 23.11.2022 року, касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення Дарницького районного суду від 14 травня 2021 року та Постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.08.2024 року Дарницький районний суд міста Києва розглянув цивільну справу №753/15306/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна, про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року вирішено:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна , про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним - задовольнити.

Визнати договір дарування, укладений 15.05.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас Олександрою Василівною, за реєстровим №622 недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., з лоджією 72,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 4 622 (чотири тисячі шістсот двадцять дві) гривні 97 копійок.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним залишено без змін. Постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня її прийняття.

З огляду на викладене, оскільки рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року у цивільній справі №753/15306/17 набрало законної сили, а необхідність у забезпеченні позову відпала, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.09.2017 року.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Корзніков С.В. підтримав заяву з підстав, викладених у ній та просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Федосєєва Т.Ю. заперечувала проти скасування заходів забезпечення позову, з огляду на те, що відповідачка звернулась із касаційною скаргою на Постанову Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року та рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року. Ухвалою Верховного Суду України від 21.03.2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Суд враховує той факт, що позивачка подала заяву про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку із тим, що рішення суду набрало законної сили та відпала потреба в застосуванні заходів забезпечення позову.

Так, 06.09.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №753/15306/17 накладено арешт н 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 21.03.2025 року відкрито касаційне провадження у справі (а.с. 11).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду невід`ємною частиною судового розгляду спору є процедура виконання рішень суду.

Отже з метою забезпечення справедливості судових процедур скасування забезпечення позову можливо після розгляду судом справи по суті.

Проте судовий розгляд цієї справи не завершено, оскільки 21.03.2025 року у цивільній справі №753/15306/17 Верховним Судом відкрито касаційне провадження.

З урахуванням того, що на рішення суду апеляційної інстанції подана касаційна скарга, відкрито касаційне провадження у справі, та відповідно спір між сторонами досі не вирішений, суд дійшов переконання, що на час розгляду зазначеної заяви, не відпала необхідність в заходах забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Осіпенко Л.М.