Справа № 354/413/25
Провадження № 2/354/313/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шлемко Г.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад обставин справи

Представник позивача Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (надалі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС») заборгованість за кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 в розмірі 19 588,17 грн, яка складається з: 15 497,10 грн - заборгованість по кредиту, 4 091,07 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, судові витрати в розмірі 2 422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 617000369 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику та з Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. ОСОБА_1 заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4K2T8, ввівши його 30.09.2021 о 12:49:56 год. у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи, та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відразу після вчинених дій відповідачкою, 30.09.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 15 500,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 , що є доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, а в подальшому 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 між вказаними сторонами було укладено Додаткові угоди № 19, 26, 27, 31 та 32 до даного договору, відповідно до яких до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 617000369.

Згодом, 30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчився 31.12.2024. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 19 588,17 грн.

Також, 26.12.2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 19 588,17 грн.

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 в розмірі 19 588,17 грн та понесені судові витрати.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 07.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи; судові повістки на 27.03.2025 та 28.04.2025 згідно рекомендованих повідомлень та відстеження за трекінгом АТ «УКРПОШТА» повернуто відправнику в зв`язку з відсутністю адресата на вказаною адресою. Відтак суд, згідно з ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі документів та доказів, які є в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 30.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 617000369. Відповідачка за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-

батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. (а.с. від 12 на звороті до 15).

Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4К2Т8.

Ознайомлення відповідачки з умовами кредитування підтверджується паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» (а.с.11-12).

Заповненням заявки на отримання грошових коштів в кредит від 30.09.2021 позичальниця ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с. 23).

Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредит на суму 15 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

Пунктом 1.7 договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 30.10.2021.

Згідно з пунктом 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

Згідно з пунктом 1.9. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за користування кредитом, які нараховуються в порядку, передбаченому цим підпунктами 1.9.1. -1.9.3.

За змістом п. 1.10. позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку кредитного періоду на умовах п. 1.8 цього договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», сформованої 08.11.2023, внаслідок вчинення ОСОБА_1 , з метою продовження дисконтного періоду та строку користування кредитом, дій 30.10.2021, 29.11.2021, 29.12.2021, 28.01.2022, які полягали у здійсненні часткової оплати кредиту (процентів), кінцеву дату оплати було продовжено до 27 лютого 2022 року (а.с. 24).

Проценти, відповідно до п. 1.13 Договору, в розмірі передбаченому пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником.

30.09.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 15 500,00 грн. на її банківську карту, таким чином виконавши в повному обсязі, свої зобов`язання надати грошові кошти, і є доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Факт перерахування цих коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням від

30.09.2021 на суму 15 500,00 грн та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» № 11_1/2024 від 16.12.2024 (а.с. 34, 35-36).

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, а в подальшому 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 між вказаними сторонами було укладено Додаткові угоди № 19, 26, 27, 31 та 32 до даного договору, відповідно до яких до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 617000369 (а.с. 37-49).

Факт здійснення 05.05.2022 відступлення права вимоги за Кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за вищевказаним договором факторингу підтверджує довідка № 617000369/ФК від 28.12.2024 (а.с.78).

Згідно із розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021, виданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 67-69) та відповідно до реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 борг відповідачки станом на 05 травня 2022 року складав 18 525,23 грн (а.с. 50-51).

30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчився 31.12.2024. Відповідно до умов Договору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передав ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняв належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема згідно з реєстром прав вимоги №1 від 30.10.2023 заборгованість ОСОБА_1 станом на 30 жовтня 2023 року становила 19 588,17 грн (а.с. 52-58).

ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» 26.12.2024 уклали Договір факторингу № 26/12/Е (а.с.59-63), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором, про що складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників (а.с.64 на звороті).

Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 19 588,17 грн, з яких: 15 497,10 грн - заборгованість по кредиту, 4 091,07 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.65-66).

Отже, ТОВ «ФК «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в неї заборгованості за Кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 на суму 19 588,17 грн, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

Згідно з випискою по особовому рахунку відповідачки на період 26.12.2024 - 04.02.2025 за кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 19 588,17 грн, яка складається з: 15 497,10 грн - заборгованість по кредиту, 4 091,07 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.71).

Відповідачка частково виконувала умови кредитного договору, здійснюючи платежі в період з 30.10.2021 по 28.01.2022 в загальній сумі 18 230,00 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 67-69) та в період з 02.07.2022 по 30.10.2023 в загальній сумі 5 799,07 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с.70), вчинивши таким чином конклюдентні дії щодо визнання договору й відповідно правомірності вимог позивача.

Однак, відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом повністю не сплатила, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в загальному розмірі 19 588,17 грн.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.

Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.

Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, та враховуючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов

висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачкою та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, та про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 30.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , шляхом заповнення відповідачкою заявки на сайті, з введенням коду підтвердження MNV4К2Т8, який є одноразовим ідентифікатором, був укладений кредитний договір № 617000369, на підставі якого кредитор перерахував грошові кошти ОСОБА_1 в сумі 15 500,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 , строк кредитування до 27.02.2022, відсотки нараховувалися за ставкою 1,19 % за кожен день користування кредитом. Відповідачка з 30.10.2021 по 30.10.2023 частково сплатила наданий кредит в загальній сумі 24 029,07 грн, однак заборгованість в сумі 19 588,17 грн. залишилась непогашеною.

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 617000369 від 30.09.2021 (укладеним відповідачкою), згодом ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 30.10.2023 уклало договір факторингу №30/1023-01 з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», відступивши права вимоги до боржників останньому, яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» згідно договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024. Таким чином, внаслідок укладення декількох договорів факторингу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за договором № 617000369 від 30.09.2021.

Враховуючи те, що строк виконання зобов`язання ОСОБА_1 настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 в розмірі 19 588,17 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000,00 грн., які є видом судових витрат.

Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн надано Договір про надання правової допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024, Додаткову угоду № 10 та Акт прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024, який є невід`ємною частиною до цього Договору, на суму 6000,00 грн, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.72-76).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанова Верховного Суду КЦС від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, що зазначено, зокрема, в рішеннях у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 та у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Крім того, розмір відшкодування судових витрат не повинен бути непропорційним до предмету спору, як це зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18-ц.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Суд може зменшити розмір судових витрат, якщо заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо).

Враховуючи вищевикладене, на думку суду стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги, приймаючи до уваги шаблонний тип справи, час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, відтак суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 000,00 грн.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути в користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судові витрати в сумі 2422,40 гривень судового збору.

На підставі ст. 16, 524, 526, ч.1 ст. 527, 530, 611, 612, 626- 634, 638, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, -

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 617000369 від 30.09.2021 в розмірі 19 558 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 17 копійок, з них: 15 497,10 грн - заборгованість по кредиту, 4 091,07 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» сплачений судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Яремчанським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ЕЙС» , місцезнаходження: Харківське шосе, будинок №19, офіс 2005, м. Київ, 02090.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК