Справа №766/5806/25 н/п 2/766/9111/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміна О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом адвоката Кожиної Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення одноразової допомоги у зв`язку із загиблим батька,-

встановив:

Адвокат Кожина Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення одноразової допомоги у зв`язку із загиблим батька та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_3 суми одноразової грошової допомоги, нарахованої та виплаченої на рахунок в АТ «ОЩАДБАНК» IBAN: НОМЕР_1 на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також інших грошових коштів, отриманих на користь неповнолітньої дитини.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання загальних вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми звернення та повноважень на здійснення представництва інтересів особи, яка звертається до суду, суддею встановлено, що заяву підписано особою, яка не має відповідних повноважень, як того вимагає законодавство.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, який законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні законні представники (батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом). Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Повноваження законного представника підтверджуються свідоцтвом про народження малолітньої чи неповнолітньої дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна тощо.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, вважаю, що заяву слід повернути за таких підстав.

Вказаний позов підписаний адвокатом Кожиною Т.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка в свою чергу діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , проте в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 , як і відсутні інші докази, які мали підтвердити наявність у позивача повноважень представляти інтереси неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.185 ч.4 п.1 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

В зв`язку з чим, виходячи з вищевказаної імперативної норми, за встановлених обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення заяви особі яка не мала права її підписувати.

Відповідно до ст.185 ч.7 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. А тому заявник має право повторно звернутись з вищевказаною заявою у встановленому законом порядку.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.185, 258-260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву адвоката Кожиної Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення одноразової допомоги у зв`язку із загиблим батька - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядкуст.355ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяО. І. Кузьміна