Провадження № 2/638/1191/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Двойних А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо неї.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбу, який був укладений між батьком позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір`ю позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони мешкали разом однією сім`єю до 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . У 2019 році ОСОБА_3 поїхала на заробітки у м. Харків, залишивши позивача разом із батьком. Через пів року батькові позивача стало відомо, про те, що у відповідача з`явився новий чоловік і вона поїхала із ним до м. Вінниці. Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 23.03.2020 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, із ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання позивача. Зазначає. ОСОБА_3 відповідач ухилялась він її виховання, свідомо покинула разом із батьком та поїхала від них. Вважає, що наявні всі законні обставини для позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, згідно яких Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує позовні вимоги ОСОБА_2 , просить справу розглядати без участі представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача та ї, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.10.2008 року Артемівської сільської ради Печенізького району Харківська область.

Заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 23.03.2020 року шлюб між ОСОБА_4 та ( ОСОБА_6 розірвано.

Крім того, заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 23.03.2020 року стягуються аліменти з ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_2 .

Як встановлено матеріалами справи, дитина ОСОБА_2 проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується актом №55 обстеження умов проживання від 28.06.2024 року.

Позивач та її представник посилаються на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини та всіма своїми діями демонструє небажання приймати участь у вихованні дитини. Не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Ці обставини підтверджуються наступними доказами.

Згідно довідки наданої директором КЗ «Артемівський ліцей Печенізької селищної ради Харківської області» від 22.05.2024 року №02.1-11/103, ОСОБА_2 навчається там з 01.09.2014 року. Мати взагалі не цікавиться життям та навчанням дитини з моменту її зарахування. Не підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією закладу, не відвідує батьківські збори.

Відповідно до довідки акту від 21.05.2024 року, складеного депутатом Печенізької селищної ради Євтушенко С.В. в присутності сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_2 дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_10 .

Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку №532 від 08.07.2024 року, наданого службою у справах дітей Печенізької селищної ради, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно ст.164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до висновку що ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї донькиа та ухиляється від їх виконання по вихованню дитини, а тому, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Даний висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах, наведених вище, з урахуванням обґрунтованого висновку служби у справах дітей Печенізької селищної ради.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, ст.ст.141, 150, 164, 166, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 280-282 352-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області про позбавлення батьківських прав- задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25.04.2025 року.

Головуючий суддя: