Справа № 347/623/25
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"24" квітня 2025 р. м.Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

16.04.2025 року до суду надійшла від ОСОБА_1 заява про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення грошових виплат Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги у розмірі та в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року відповідачам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як матері та дочці померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішення суду.

Вивчивши подану на розгляд суду ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного:

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з позовних вимог та матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовними вимогами немайнового характеру про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Тобто безпосереднім предметом позову не є отримання виплат, щодо яких заявник просить здійснити заборону вчиняти певні дії.

Таким чином, в разі задоволення даного позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню в частині майнового спору, а тому не забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не зможе ускладнити чи унеможливити виконання даного рішення суду.

Отже, такий захід забезпечення позову у даній справі, як зупинення грошових виплат від Військової частини НОМЕР_1 членам сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_4 , не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами в цій справі.

Крім того, доказів щодо фактичного отримання членами сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_4 , грошових виплат від Військової частини НОМЕР_1 суду заявником не надано, як і не надано доказів звернення заявника до відповідної військової частини за отриманням таких виплат.

Посилання заявника на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення грошових виплат, може мати наслідком її додаткових фінансових втрат пов`язаних із встановленням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд не може взяти до уваги, оскільки предметом заявленого позивачкою позову, що знаходиться в провадженні суду є виключно встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто не є отримання грошових виплат та не стосується в майбутньому реалізації виконання рішення суду за даним спором у разі задоволення позовних вимог.

За таких обставин, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006, ст. ст. 81, 149 153, 260, 261, 263, 354 ЦПК України, суддя,-

У х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.І.Крилюк