Справа № 403/3000/12
Провадження № 2-ві/932/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді

28 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючого судді, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту.

24 квітня 2025 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді, оскільки вважає його упередженим, опосередковано зацікавленим у результатах розгляду вказаної цивільної справи у зв`язку із таким.

Як вказує у своїй заяві ОСОБА_1 , 13 січня 2025 року суддя Цитульський В.І. виніс ухвалу про закриття підготовчого провадження, не з`ясувавши думку сторін з цього питання та прийняв хибне рішення, оскільки на момент прийняття такого рішення не були з`ясовані питання, відповіді на які мають найважливіше значення для справедливого вирішення справи:

- не з`ясовано місце знаходження оригіналу заповіту ОСОБА_3 , що зник з матеріалів цієї цивільної справи №403/3000/12. Вказаний заповіт є безпосереднім предметом розгляду в межах цієї справи;

- відмова судді Цитульського В.І. витребувати копії Акта № 7085 від 27.12.2012 «про передачу документів» з державної нотаріальної контори № 7 (7-ї ДДНК) до Бабушкінського районного суду оригіналу заповіту ОСОБА_4 , що зник з матеріалів справи №403/3000/12 робить неможливим встановлення особи (працівника суду), який безпосередньо отримав оспорюваний заповіт та може сприяти встановленню місцезнаходження оригіналу оспорюваного заповіту, що, у свою чергу, створює сумніви у неупередженості судді та робить неможливим неупереджений розгляд справи;

- суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. не зробив всі дії необхідні для подальшого розгляду справи по суті (не встановлено місцезнаходження оригіналу заповіту, а позивачі позбавлені можливості звернутися з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи), що унеможливлює в подальшому постановлення справедливого законного рішення, чим порушуються права позивачів та створюються незаконні переваги для відповідача.

У зв`язку із викладеним, ОСОБА_1 і Божко В.О. вважають дії судді упередженими, а тому просять відвести останнього від розгляду справи.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 13 січня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту було призначено до розгляду по суті. Мотиви та підстави ухвалення такого рішення викладені в мотивувальній частині вищезазначеної ухвали.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, в тому числі, відповідно до п. 5 ч. 1 цієї статті, суддя не може розглядати справу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У своїй заяві позивачі висловлюють сумнів щодо неупередженості судді Цитульського В.І., разом з тим будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують упередженість та необ`єктивність судді надано не було.

Твердження, що суддя є упередженим, оскільки на момент винесення ухвали від 13 січня 2025 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті ним не були з`ясовані питання, відповіді на які мають найважливіше значення для справедливого вирішення справи не заслуговує на увагу, оскільки підставою на якій ґрунтується заявлений відвід є незгода із процесуальним рішенням судді.

Разом із цим, згідно з тексту ухвали суддею було викладено мотивування свого рішення, зокрема, підстави для відмови у задоволенні клопотань позивачів та посилання на те, що інші клопотання учасників справи було вирішено, повернуто та залишено без розгляду протягом підготовчого провадження.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантується кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1)чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи. У стороннього спостерігача не повинно бути сумнівів в об`єктивності здійснення суддею правосуддя.

Бангалорськими принципами поведінки суддів визначено, що обов`язок судді полягає не лише у винесенні справедливого і об`єктивного рішення, але й в тому, щоб винести його таким чином, щоб виключити будь-які сумніви в справедливості і неупередженості цього рішення, а також у чесності і непідкупності судді.

Враховуючи, що допустимих та належних доказів та доводів щодо упередженості судді Цитульського В.І. не надано, а підстав заявленого відводу зводяться до незгоди позивачки із процесуальним рішенням головуючого судді, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді є необґрунтованою та порушує імперативну норму ч. 4 ст. 36 ЦПК України, з огляду на що, у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Цитульського В.І. у справі № 403/3000/12 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи державний нотаріус Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновська Л.Г. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Юдіна