№ 201/4668/24
провадження 2/201/2000/2025
У Х В А Л А

23 квітня 2025 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , треті особи Управління-служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Територіальний сервісний центр № 1249 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області і ОСОБА_5 про припинення права власності на частки автомобіля, визнання права власності на автомобіль та стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22 квітня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який виступає в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про припинення права власності на частки автомобіля, визнання права власності на автомобіль та стягнення грошової компенсації, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. По справі виносилися ухвали, розглядаються клопотання, спір по суті не вирішено.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мішин М.В. подав клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення по справі судової технічної експертизи стосовно вирішення питання про термін і спосіб виготовлення розписки з метою визначення дійсних правовідносин учасників спору і правильного вирішення спору по суті.

Позивач зі своїм представником наполягали на задоволенні клопотання з урахуванням обставин у справі, сторона відповідача і третіх осіб заперечувала проти клопотання.

З`ясувавши думку сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали справи та клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 84 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України заява про витребування, забезпечення доказів розглядається протягом п`яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги ст. 12, 76, 77, 103, 104, 116, 117 ЦПК України, з`ясувавши думку представників сторін і третіх осіб та враховуючи, що для з`ясування обставин, вказаних в клопотанні, потрібні спеціальні пізнання, суд вважає це клопотання обгрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких грунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8, судова експертиза, як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи, по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Нормою ст. 104 ЦПК України передбачено, що експертиза призначається ухвалою суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, призначення експертизи не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому суд звертає увагу також на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку призначення експертизи, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про не доцільність такого зупинення.

Стосовно експертного закладу проведення експертизи суд зазначає, що метою призначення експертного дослідження є його проведення в найкоротші терміни, об`єктивно у відповідності до вимог закону; якщо один експертний заклад не провів таке дослідження за ухвалою суду, а інший відповідає вимогам територіальності і передбаченим законом стандартам (ліцензії відповідного закладу на таке дослідження, наявність відповідних експертів і їх свідоцтва та інш.), то з метою виконання вимог ст. 103, 104, 121 ЦПК України на даний час немає пеpешкод для пpизначення експеpтизи до певного експеpтного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 104, 116, 182, 200, 222, 252, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Призначити по справі судову технічну експертизу, виконання якої доручити експертам Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, офіс 801).

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

1.Яким способом виконані рукописний текст та підписи у розписці від 20 липня 2017 року про отримання грошових коштів ОСОБА_2 ?

2.Чи спостерігаються ознаки штучного старіння у вказаній розписці від 20 липня 2017 року?

3.Чи відповідає давність виконання рукописного тексту та підписів у розписці від 20 липня 2017 року про отримання грошових коштів ОСОБА_2 ?

4.Якщо не відповідає, то коли фактично виконані рукописний текст та підписи у розписці від 20 липня 2017 року про отримання грошових коштів ОСОБА_2 ?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо не правдивого висновку по ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати цивільну справу. Експертне дослідження провести за матеріалами цієї цивільної справи та наданими документами в найкоротші терміни.

Зобов`язати сторони і третіх осіб надати в розпорядження експертів з метою проведення цієї експертизи витребувані експертом документи та сприяти експертному закладу в проведенні експертного дослідження.

Витрати покласти на позивача ОСОБА_1 ..

Ухвала набрала законної сили 23 квітня 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя