465/3346/25
2-з/465/48/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Гулієва М. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Качор Степан Богданович про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою,-

встановив:

Позивачка подала до суду позов про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою та одночасно звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв.м., житлова площа 29 кв.м.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 22 січня 2025 року о 08:45 год., в с-щі Рудне, дорога М 10-01, Західний обхід м. Львова, 3 км., водій ОСОБА_2 ,керуючи автомобілем Seat Alhambra д.н.з. НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-benz Е 200 д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням , який зупинився попереду та який внаслідок удару, інерційним рухом, здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_3 , що зупинився попереду для повороту ліворуч під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдано матеріальну та моральну шкоду в розмірі 356547,00 грн. Дана сума є значною і відповідно у разі винесення рішення суду у справі на користь Позивача буде існувати суттєвий ризик того, що такі кошти можуть бути неповернутими, оскільки Відповідач не вчиняє жодних дій, спрямованих на врегулювання даного спору. У разі ненакладення арешту на нерухоме майно таке може бути відчужене ОСОБА_2 . Також зазначає, що обраний нею вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Гулієвої М.І. від 25.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд доходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що:

«співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.… Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 вказала, що:

« Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 березня 2023 року у cправі №905/448/22 зроблено такі висновки:

« Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін."

Предметом спору є відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних дорожньо - транспортною пригодою.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, їх підставу та предмет позову, суд вважає, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин між сторонами по справі, тому вимога позивача про забезпечення позову є співмірною із заявленими позовними вимогами та такою, що відповідає засадам справедливості і розумності та може забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Разом з тим, враховуючи співмірність позовних вимог виду забезпечення позову, суд вважає за доцільне накласти арешт на майно відповідача в межах суми заявлених позовних вимог.

Окрім того, на думку суду, станом на час розгляду цієї заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, із якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно із частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 157, 259, 260 ЦПК України суд,-

постановив:

Заяву про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на праві власності, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв. м., житловою площею 29 кв. м,в межах суми заявлених позовних вимог - 356 547,00 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя М. І. Гулієва