ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/58/21Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 22-ц/817/397/25 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в цивільній справі № 606/58/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року (ухвалене суддею Мельник А.В., повний текст якого складено 06 серпня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_7 , а інтересах якого діяв адвокат Варода Павло Борисович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_12 12 лютого 2015 року отримав від позивача в позику грошові кошти в сумі 5000 доларів США за борговою розпискою від 12 лютого 2015 року зі сплатою трьох відсотків в місяць, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2015 року. Крім того, 01 березня 2018 року ОСОБА_12 отримав від позивача в позику грошові кошти в сумі 100000 доларів США за борговою розпискою від 01 березня 2018 року зі сплатою трьох відсотків в місяць, які зобов`язався повернути до 01 березня 2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, так і не виконавши взятого на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12 є відповідачі по справі. 21 грудня 2018 року позивач, в межах строку, визначеного частиною другою статті 1281 ЦК України, направив письмову вимогу спадкоємцям ОСОБА_12 , у якій заявив вимогу про повернення йому вищевказаних грошових коштів, однак вимогу відповідачі не задовольнили, як того вимагає стаття 1282 ЦК України.

У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути на його користь борг за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року, який становить в загальному розмірі 118500 доларів США:

з ОСОБА_9 в загальному розмірі 39500 доларів США;

з ОСОБА_8 в загальному розмірі 52666.66 доларів США;

з ОСОБА_10 в загальному розмірі 13166.66 доларів США;

з ОСОБА_11 в загальному розмірі 13166.66 доларів США.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року позов ОСОБА_7 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 39500 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 52666 доларів США 66 центів.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 13166 доларів США 66 центів.

Стягнуто з ОСОБА_11 , законним представником якої є ОСОБА_10 , на користь ОСОБА_7 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 13166 доларів США 66 центів.

Стягнуто з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 3784 грн 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 5043 грн 94 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 1260 грн 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_11 , законним представником якої є ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 1260 грн 98 коп.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 , залишено без задоволення. Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року, залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року, ОСОБА_13 , як особа, яка не брала участі у справі, який вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а інтересах якої діє адвокат Цимбал Альона Анатоліївна, подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 09 травня 2016 року ОСОБА_12 отримав позику в розмірі 50000 доларів США від ОСОБА_13 , та зобов`язувався повернути 31 грудня 2021 року. Станом на 17 лютого 2025 рік заборгованість позичальнику ОСОБА_13 не повернуто. Також відповідно до даної розписки у разі недотримання умов погоджених між позичальником та позикодавцем нараховується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості на кожен день прострочення.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області 29 липня 2021 року у справі №606/58/21 позовні вимоги кредитора ОСОБА_7 до спадкоємців задоволено повністю та зобов`язано стягнути в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 118500 доларів США, однак в даному випадку кредитор ОСОБА_13 має аналогічне право на задоволення грошових вимог, що виникли на підставі боргової розписки від 09 травня 2016 року в розмірі 50000 доларів США.

На думку сторони апелянта суд, не дослідивши всі обставини справи, виніс рішення, чим порушив права позикодавця ОСОБА_13 , який також має право задовольнити свою вимогу шляхом стягнення заборгованості в межах спадкового майна.

У зв`язку з наведеним просить рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, як у задоволенні позову відмовити.

11 березня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_7 надійшла нотаріально засвідчена заява № 436 про відмову від позову, яка мотивована тим, що сторона позивача керується правом, визначеним п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України. Також в заяві зазначено, що наслідки відмови від позову та закриття провадження в справі №606/58/21, позивачу відомі та зрозумілі.

Учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Розглянувши заяву про відмову від позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до частин 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява позивача ОСОБА_7 про відмову від позову, яка подана на стадії апеляційного розгляду, відповідає вимогам ст.206 ЦПК України, наслідки відмови від позовних вимог заявнику відомі та зрозумілі.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 17 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_13 оплатив судовий збір за апеляційний розгляд справи в розмірі 13620.62 грн.

Таким чином, враховуючи подання заяви про відмову від позову, з державного бюджету підлягає поверненню на користь ОСОБА_13 50 відсотків судового збору, що сплачений скаржником при подачі апеляційної скарги, що становить 6810.31 грн.

Керуючись ст.ст.142, 206, 255, 373, 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року у справі № 606/58/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця визнати нечинним та закрити провадження в справі.

Повернути ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір при поданні апеляційної скарги у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень 31 копійок.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали 28 квітня 2025 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак