Номер провадження 2/754/852/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації

за участю органу опіки і піклування - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації

про позбавлення батьківських прав,

Стислий виклад позицій сторін

06 вересня 2024 року адвокат Федотов Дмитро Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі - Позивач), засобами поштового зв`язку надіслав до Суду позовну заяву, у якій просить, зокрема, позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (надалі - Відповідачка) щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав, Позивач зазначає, що з 2016 року Відповідачка - мати дітей зловживає алкоголем, вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, позбавлена права керування транспортними засобами, оскільки неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння (ст. 130 КУпАП); тривалий час не проживала з дітьми, не брала участі у їх вихованні та утриманні, вчиняє насильницькі дії щодо Позивача, їх спільних дітей та його матері, виносить з дому грошові кошти та речі з метою здачі їх у ломбард. Відповідачка життям дітей не цікавиться. У школі, в якій навчаються діти, була лише один раз та залишила за собою негативні враження.

За твердженням Позивача, Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, жорстоко поводиться з дітьми та є хронічною алкоголіком та наркоманом.

Відповідачка своїм правом подання відзиву не скористалася.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28 листопада 2024 року.

28 листопада 2024 року Судом постановлено ухвалу про витребування інформації про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної та адміністративної відповідальності, а також перебування останньої на обліку, як особи, яка вживає наркотичні засоби/тощо.

11 березня 2025 року за результатами підготовчого засідання Суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник Позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності Позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Суд повідомляв Відповідачку про розгляд справи шляхом направлення судової повістки, а також вона викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів (частини першої, другої статті 280 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду, якщо наявні визначені законом умов.

Суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

31 травня 2013 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу Відповідачка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (доказ - копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.05.2013).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , його батьком є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 25.07.2013).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , її батьком є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 07.11.2014).

29 грудня 2015 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/15162/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.05.2013 - розірвано.

Протягом 2017-2024 років ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема за керування у стані сп`яніння та вчинення домашнього насильства. Також її було засуджено за кримінальні правопорушення, включаючи хуліганство, незаконний обіг наркотиків та ухилення від відбування покарання. У 2024 році відкрито кримінальне провадження за фактом домашнього насильства щодо її чоловіка, де їй пред`явлено підозру.

ОСОБА_2 не перебуває під диспансерним наглядом у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», як особа, яка вживає наркотичні засоби або інші психоактивні речовини. За обліковими даними, одноразово, 21 лютого 2024 року ОСОБА_2 надавалась медична допомога виїзною бригадою відділення швидкої медичної консультативної наркологічної допомоги КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з приводу - діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація (доказ - лист КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №2028 від 11.12.2024).

Відповідно до листа № 248 від 21.08.2024, виданого школою І-ІІІ ступенів № 306 Деснянського району міста Києва мати, ОСОБА_2 , до школи приходила лише кілька разів за 4 роки. Відчувається, що у дітей є брак материнської любові і турботи. Материнські функції перебрала на себе бабуся, яка підбирає і купує одяг, готує, організовує дозвілля для ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Вони багато часу проводять у бабусі вдома та на дачі, де діти допомагають по господарству. ОСОБА_4 розповідає про стосунки з бабусею з теплотою і любов`ю, дуже прив`язана до неї. Про маму часто розповідає з негативом, каже, що ненавидить її. Мати не цікавиться життям і вихованням дітей. Зі слів бабусі, мати вживає наркотики, часто веде себе неадекватно, влаштовує скандали і бійки з татом, що призводить до пропусків уроків, бо діти не мають змоги відпочити вночі. ОСОБА_4 часто жаліється на матір, але слідів фізичного насильства на тілі не помічено. ОСОБА_3 ніколи не жалівся на матір, слідів фізичного насильства на тілі не помічено. Дітям в родині не вистачає уваги, піклування, підтримки від матері.

17 лютого 2025 року Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація надала Суду висновок, яким визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 стосовно дітей.

У вказаному висновку зазначено, що діти проживають разом з батьком та бабусею, мати з ними не проживає. Вона не піклується про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує необхідного харчуванням, медичного догляду, базові потреби дітей, не здійснює підготовку до дорослого життя, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від виховання та лікування дитини, не проявляє щодо них материнської турботи.

Оцінка суду

Згідно з статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої та другої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво230)).

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, суд передусім повинен дати оцінку дотриманню якнайкращих інтересів дитини, що передбачає пошук і знаходження балансу між усіма елементами, які потрібні для ухвалення справедливого судового рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати виключно після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (постанова Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво230).

Зважаючи на ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, що проявляється у неучасті у житті дітей, відсутності інтересу до них, її позбавлення батьківських прав є доцільним. Це відповідає найкращим інтересам дітей, які проживають з батьком, де забезпечені належним доглядом та вихованням. Висновок органу опіки та піклування також підтверджує необхідність такого рішення. Крім того, антисоціальний спосіб життя матері, зловживання алкоголем негативно впливає на розвиток дітей, що є додатковою підставою для позбавлення її батьківських прав задля забезпечення їхнього благополуччя.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, але в даному випадку є обґрунтованим, оскільки відповідно до конкретних обставин справи мати свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, що негативно впливає на інтереси дітей.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивачки судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав:

- копію договору про надання правової допомоги № 12/08/24 від 12.08.2024;

- ордер про надання правової допомоги № 1696117;

- додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 12/08/24 від 12.08.2024

- попередній розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи на суму 27422,40 грн, що включає:

- судовий збір - 2422,40 грн;

- аналіз документів та підготовка правової позиції - 10 000,00 грн;

- збирання доказів (адвокатські запити) - 10 000,00 грн;

- підготовка позовної заяви - 10 000,00 грн.

- платіжна інструкція на суму 25 000,00 грн (призначення платежу - оплата за надання послуг від ОСОБА_1 згідно доп№12/08/24 від 12.08.2024).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

З огляду на те, що Відповідачка клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляла, а їх понесення Позивачем підтверджується доказами у справі, Суд виснував про необхідність відшкодувати судові витрати Позивачу повністю.

Керуючись статтями 150, 164-166 СК України, статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Деснянська районна в місті Києві державної адміністрація, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн - витрати на правову допомогу, судовий збір - 1211,20 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у зв`язку неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, Суд підписав рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення суду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО