УХВАЛА

16 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 372/4083/23

провадження № 61-2909ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Обухівського району Київської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду та їх повернення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Обухівського району Київської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду та їх повернення.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня

2025 року, позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні Українською міською радою Обухівського району Київської області права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду шляхом скасування рішень:

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0016, індексний номер 65899237 від 23 грудня

2022 року;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0009, індексний номер 65898042 від 23 грудня 2022 року;

Усунуто перешкоди у здійсненні Українською міською радою Обухівського району Київської області права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду шляхом їх повернення на користь держави в особі Української міської ради Обухівського району Київської області площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0016 та площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0009 від ОСОБА_1 .

У задоволенні позову в частині вимог щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:014:0006 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 березня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 0:06:014:0006 та направити в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2025 року касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокурора залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконав.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 12 червня 2019 року у справі

№ 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 15 травня 2020 року у справі № 372/2180/15-ц, від 22 травня 2020 року у справі

№ 469/1203/15ц, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц.

Крім цього, заявник вважає, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимого доказу, а саме висновок експерта від 09 жовтня 2023 року № 1-09/10 (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Також заявник зазначає, що дана справа становить значний суспільний інтерес, оскільки її предметом є спір про право щодо земельних ділянок водного фонду, що є частиною земель як основного національного багатства, що перебуває під особливою охороною держави, у зв`язку з чим захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин є одним з пріоритетних напрямів представницької діяльності прокурорів.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 29 січня 2025 року.

Витребувати із Обухівського районного суду Київської області цивільну справу

№ 372/4083/23 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Обухівського району Київської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду та їх повернення.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська