Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/140/25
Провадження №: 2/332/963/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Горський Андрій Олександрович, до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Москаленко Ю.В. звернулася до суду із позовною заявою до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 01 квітня 1994 року нею був отриманий ордер № 985 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для власного проживання та проживання її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 липня 1994 року ОСОБА_2 була зареєстрована за вказаною адресою та постійно мешкала разом із позивачкою. У подальшому квартира була приватизована позивачкою та її матір`ю по частці кожній. У середині 2011 року мати позивачки ОСОБА_2 за станом здоров`я була госпіталізована до комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З отриманої консультації у нотаріуса позивачці стало відомо, що у разі, якщо спадкоємець та спадкодавець зареєстровані та мешкають за однією адресою, то у звертатися до нотаріуса у шестимісячний строк є необов`язковим. Тому позивачка сумлінно вважала, що, будучи зареєстрованою з матір`ю за однією адресою, прийняла спадщину. На початку жовтня 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Підтикан-Жигунової О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Приватним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР. Про дану обставину позивачці відомо не було.

За таких підстав позивачка просить суд визначити їй додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 16.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.02.2025 задоволено клопотання представника позивачки адвоката Горського А.О., витребувана у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Підтикан-Жигунової О.В. належним чином засвідчена копія спадкової справи № 70/2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На поштову адресу суду 07.03.2025 від приватного нотаріуса надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 70/2024.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника.

Представник відповідача ОСОБА_3 направила суду заяву, у якій у вирішенні спору поклалася на розсуд суду, також просила не покладати процесуальні витрати на Запорізьку міську раду, оскільки остання у даному спорі є лише формальним відповідачем і жодних прав позивачки не порушувала.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується складеним російською мовою свідоцтвом про народження, виданим Ленінським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя 26.08.1953 (а.с. 10).

У подальшому прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09.09.2024 № 21 (а.с. 51, зворотна сторона 59).

Також з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02.10.2024 № 5 вбачається, що позивачка уклала шлюб 25 січня 1975 року, у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». У подальшому шлюб розірваний 24.11.1983 (а.с. 60-62).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 09.09.2024 № 0 ОСОБА_8 29.01.2011 уклала шлюб з ОСОБА_9 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 57 58).

01 квітня 1994 року позивачкою був отриманий ордер № 985 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер оформлений на ім`я ОСОБА_8 для її власного проживання та проживання її матері ОСОБА_2 .

Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була приватизована ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.02.2004 № 5568 вказана квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рівних долях по частки (а. с. 13).

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19 липня 1994 року (а.с. 16).

У середині 2011 року мати позивачки ОСОБА_2 за станом здоров`я була госпіталізована до комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, який розташований за адресою: с. Зоряне (колишня назва Урицьке) Запорізького району Запорізької області, вул. Бойко, 4.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Веселівською сільською радою Запорізького району Запорізької області 06 грудня 2011 року (а.с. 17). Місцем смерті ОСОБА_2 зазначено село Урицьке Запорізького району Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З отриманої консультації у нотаріуса позивачці стало відомо, що у разі, якщо спадкоємець та спадкодавець зареєстровані та мешкають за однією адресою, то звертатися до нотаріуса у шестимісячний строк є необов`язковим. Тому позивачка вважала, що, будучи зареєстрованою з матір`ю за однією адресою, прийняла спадщину.

При переведенні ОСОБА_2 до комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради працівниками вказаної установи здійснені заходи щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою інтернату для забезпечення утримання останньої у межах закладу.

Слід зазначити, що норми чинного законодавства не передбачають узгодження зміни місця реєстрації з особами, що проживали за попередньою адресою підопічних інтернату.

На початку жовтня 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Підтикан-Жигунової О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Приватним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 № 343/02-31 через пропуск ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини. Так, приватний нотаріус встановила, що ОСОБА_2 з 27.11.2011 по дату смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи з матеріалів спадкової справи № 70/2024, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_2 , інші спадкоємці, крім ОСОБА_1 , до нотаріуса не зверталися.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1, 2 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За ч.ч. 1-3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з роз`яснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30.05.2008«Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що причини пропуску позивачем ОСОБА_1 встановленого законом строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами для вчинення цих дій, а саме: необізнаністю позивачки про зміну місця реєстрації матері. Суд також враховує, що позивачка є власницею частки квартири, відповідач Запорізька міська рада проти позову не заперечувала.

Отже, враховуючи наявність у позивачки труднощів у реалізації своїх спадкових прав, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Повне судове рішення складено 25.04.2025.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач: Запорізька міська рада, місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, б. 206, .

Суддя У. В. Блажко