Справа № 183/2355/25
№ 2-др/183/14/25

У Х В А Л А
25 квітня 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала вищевказана цивільна справа.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2025 року, ухваленим в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17 000 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 гривень 00 копійок.

23 квітня 2025 року представник позивача, адвокат Яциник В. В., подав до суду заяву у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6 335 гривень 00 копійок, з яких витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень та поштові витрати у розмірі 335 гривень.

Заява обґрунтована тим, що у позовній заяві позивач зазначив про орієнтовну суму судових витрат, які становитимуть 8 000 грн у суді першої інстанції. Окрім сплати судового збору, позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг від 22 квітня 2025 року, договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги. Також позивачем понесено поштові витрати на відправлення позовної заяви разом із додатками відповідачевіу (12 березня 2025 року та 18 березня 2025 року) та відправлення звернення від 14 січня 2025 року до ОСОБА_2 (14 січня 2025 року). Загальні витрати на поштові відправлення становили 335 гривень і підтверджується квитанціями про відправлення.

Заява передана головуючому судді 25 квітня 2025 року.

Суд розглядає питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі в тому самому складі та в тому самому порядку без повідомлення сторін відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, висновує таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У заяві представника позивача, поданій в межах встановленого законодавством строку, представник ставить питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн та поштові витрати у розмірі 335 гривень.

Згідно з ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів на підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, зауважила, що приписи частини восьмої статті 141ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Частина 8 ст.141 ЦПК України кореспондується із положеннями п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, в якому визначено, що у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який подається стороною до суду разом з першою заявою по суті спору, не є заявою про подання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення суду, передбаченою ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача, як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив не викладено, а також до закінчення судових дебатів у справі не подано відповідну заяву про подання доказів розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, а тому судом, при ухваленні рішення, вирішено питання щодо розподілу судових витрат на підставі поданих стороною доказів їх здійснення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги постанову Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів у справі не заявлено про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи, встановлену ч. 8 ст. 141 ЦПК України, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на надання правничої допомоги та інших витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 25 квітня 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов