11.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/8378/24
Провадження №2/205/647/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Вольф В.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що «Monobank» це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 16.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 16.05.2019 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» (далі договір), яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями умов договору виникла заборгованість, яка станом на 09.05.2024 року складає 72156,47 грн., з яких: 72156,47 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.05.2019 р. станом на 09.05.2024 р. у розмірі 72156,47 грн., з яких: 72156,47 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Мєшнік К.І., що діє на підставі довіреності, надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що до позовної заяви були додані наступні докази, що підтверджують факт укладення договору про надання банківських послуг від 16.05.2019 p.: копія анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, витяг з Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank; витяг з Тарифів за карткою «Monobank». Окрім цього в позовній заяві надане посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме https://www.monobank.ua/temis, де у вільному доступі опубліковані Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank (далі - Умови). Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення договору між позивачем та відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакцію Умов від 26.04.2019 p.. (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?fіle=umovy-2019-04-26.pdf). Умови у вказаній редакції від 26.04.2019 р. доступні на сайті банку з моменту набуття їх чинності, а отже відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладання договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений рішенням правління АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" протокол № 17 від 25.04.2019 р. у якості додатку №95 до Розпорядження №49 р від 22.08.2013 p. При внесення змін в Умови, на сайті розміщується нова затверджена Протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. Відповідно ст. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації розміщеної на його веб-сайті. Таким чином актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами Закону. У пункті 2, підписаної відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкеті-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. В п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписанням цього Договору він підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, в цьому ж пунктів анкети-заяви відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Отже, Анкета-заява є невід`ємною частиною договору і враховуючи її зміст, підписавши анкету-заяву, відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. Зокрема у Пункті 9 Розділу II Умов і правил в редакції на момент укладення договору, викладені додатки, паспорт споживчого кредиту "Картка monobank", в якому зазначено, що пільгова процентна ставка становить 0,00001%, а базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних). Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): - від 121 (211) дня (до повного погашення)*: пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. В пп. 4.19 Розділу II встановлено, щоу випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 4.18., кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання. Варто зазначити, що впродовж дії договору з 01.09.2020 року процентна ставка змінилась і становила 3,1 % в місяць (37,2 %). Таким чином, підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору, а перелічені документи формують договір про надання банківських послуг в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання анкети-заяви. Пунктом 6 анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою здійснення його дій згідно з договором. А також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтверджує що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.) Окрім того, відповідно п. 6 частини розділу І Умов і правил, що погодили сторони, банк та Клієнт узгодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису (ЕП) у Мобільному додатку. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Отже, підписанням відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором про надання банківських послуг "Monobank" , у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 16.05.2019 року пройшов процедуру верифікації та підписав анкету-заяву до договору про банківських послуг MONOBANK | Universal Bank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами та правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank". А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "monobank", бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком "monobank" жодним чином. У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

В момент підписання договору 16.05.2019 р. діяли Умови і правила обслуговування в редакції від 26.04.2019 р. Пунктом 7 Розділу І Умов і правил обслуговування передбачено наступне: 7.1.1

В частині розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою сторін. Пункт 7.1.2. передбачає, що зміни до розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться банком в односторонньому порядку. При цьому банк одразу публікує Умови і Правила із відповідними змінами на офіційному сайті банку. У разі якщо клієнт не погоджується із внесеними змінами він має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю заборгованість за договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Окрім того у пп. 4.2.16 п. 4 розділу І Умов (редакція від 26.04.2019 р.) сторони погодили, що клієнт (відповідач) зобов`язаний при незгоді зі змінами договору та/або Тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити перед Банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 45 днів з моменту повернення банку платіжних карток, виданих клієнту. Таким чином порядок внесення змін в умови Договору рішенням с односторонньому порядку було погоджено сторонами. Відповідачем не підтверджено наявність в нього незгоди з будь-якою із змін, що була внесена до договору за період його існування, яка у відповідності до пп. 4.2.16 та 7.1.2 зобов`язана бути виражена у розірванні цього договір відповідачем односторонньому порядку. Оскільки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, то разом з цією відповіддю на відзив надає деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідача, яка в свою чергу є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у 72156,47 грн.

Відповідно п. 3 анкети-заяви до договору відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та погодився, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 30000 грн., баланс складає - (мінус) 42 156,47 грн., себто заборгованість 72156,47 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 30000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) -42156,47 грн. Овердрафт - (мінус) 42 156,47 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки. Відповідно до пункту 5.20 (4.20) розділу II Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37,2% річних). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,2 % у місяць (74,4% річних). Тобто у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,1 % в місяць (37,2% річних). У випадку коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2 % у місяць (74,4% річних). Відповідно до пункту п. 5.13 (4.13) п. 5 (4) «Надання на обслуговування кредиту», розділу II Умов (додавалися до позову) погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Згідно пп. 5.23 (4.23) п. 5 (4), розділу II Умов в редакції, що діяла на момент укладення договору, сторони погодили, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Таким чином, сума регулярного платежу, який клієнт вчасно не сплачує власними коштами, списується за рахунок кредитних коштів та відноситься до тіла кредиту. Якщо кошти на погашення заборгованості клієнт не вносить, заборгованість за тілом кредиту зростає. Варто також зауважити, як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, відповідачем було оформлено 3 заяви на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 49094,00 грн. (29 999,00 + 7 031,00 + 12 064,00 = 49 094,00 грн.). Покупка частинами - послуга, за якою банк надає кредит з метою придбання товару в магазинах партнера на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити відсотки у складі щомісячних платежів. Дані послуги оформлюються у мобільному додатку «monobank» та затверджуються електронним цифровим підписом. Відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт. Клієнт доручає банку здійснювати погашення заборгованості щомісячно шляхом безакцептного (договірного) списання банком з поточного рахунку основної картки клієнта суми щомісячного платежу відповідно до умов кредитного договору. В разі відсутності на поточному рахунку клієнта власних коштів, банк має право здійснити списання суми щомісячного платежу за рахунок встановленого на поточному рахунку клієнта кредитного ліміту (збільшення заборгованості за поточним рахунком). Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 134 006,42 грн., та зроблено витрат по картці на суму 206 162,89 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 72156,47 грн. (206 162,89 грн. - 134 006,42 грн. = 72156,47 грн.). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу поповнення які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Варто додати, що сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Оскільки кошти на погашення цих послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала.

Щодо розподілу судових витрат зазначає, що фактично правова допомога була надана відповідачу у написанні відзиву. При цьому адвокат відповідача постійно бере участь в подібних процесах, має розроблені зразки документів, які майже повністю копіюються від справи до справи, замінюється лише анкетні дані відповідача та деякі інші частини тексту в залежності від особливостей конкретної справи (дати укладення договору тощо). Крім того, оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, суд має звертати увагу на складені процесуальні документи. Так, вартість правничої допомоги, що полягає у складанні відзиву заявлена ціна у 8 000,00 грн. є не співмірною з складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами) та часом, затраченим на вчинення процесуальних дій та підготовку документів. Просить задовольнити позовні вимоги за позовом АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та відмовити відповідачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу (послуг адвоката).

Представник відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надав суду відзив на позовну заяву АТ «Універсалбанк», згідно якої відповідач не погоджується з позовними вимогами АТ «Універсал банк» та вважає, що судом повинно бути у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Відповідач зазначає, що кредитний договір не було укладено. Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи банку ОСОБА_1 не відомі та ним не підписувались. На підтвердження укладення договору позивачем надано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16.05.2019 року, «Умови та правила обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продкутів monobank/Universal Bank», «Тарифи за картою monobank», «Паспорт споживчого кредиту Чорної карти monobank» та «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 16.05.2019 року не містить будь яких істотних умов по кредиту, в тому числі: відсоткової ставки, терміну кредитування, суми кредиту або кредитної лінії, порядку видачі кредиту, порядку повернення кредиту, відповідальності порушення умов договору та інших. Інші документи не було підписано відповідачем. Банком його не було ознайомлено з буд-яким зазначеним документом, ОСОБА_1 не підписував «Умови та правила обслуговування AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продкутів monobank/Universal Bank» та «Тарифи за картою monobank», отже вони не є складовою частиною договору, і посилання на них є також безпідставними. Так само відповідача не було ознайомлено «Паспорт споживчого кредиту Чорної карти monobank» та «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», що підтверджується відсутністю підпису на таких документах. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між стороною кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника та не встановлено наявних, належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник підписуючи анкету-заяву позичальника. Оригінали будь-яких додатків, додаткових умов чи правил, на які містяться посилання в тексті договору також мають бути надані споживачеві у письмовій формі в оригіналі. За таких обставин, договори про надання споживчого кредиту не можуть укладатися шляхом прийняття типових умов, що публікуються у засобах масової інформації, на інтернет-сайтах та точках обслуговування кредитодавця, що не підписуються споживачем та не надаються йому, як оригінал договору. Будь-яку частину договору, на яку є посилання у договорі, але не підписану споживачем, як її можна вилучити або змінити без його відома, за відсутності доказів отримання її споживачем в оригіналі, слід вважати нікчемною через недотримання письмової форми. Просить відмовити АТ «Універсал Банк» в задоволенні позовних вимог з вище викладених підстав, судові витрати відповідача покласти на позивача.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надав суду заперечення на відповідь на відзив АТ «Універсалбанк», в яких зазначив, що сторона відповідача заперечує обставини зазначені АТ «Універсал Банк» та наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 16.05.2019 року не містить будь- яких істотних умов по кредиту, в тому числі: відсоткової ставки, терміну кредитування, сум кредиту або кредитної лінії, порядку видачі кредиту, порядку повернення кредиту, відповідальностеі за порушення умов договору та інших. Дана анкета заява навіть не містить погодження рахунку, який відкривається клієнту, дату відкриття такого рахунку, валюти рахунку, видачі по даному рахунку банківської карти та інших істотних умов для встановлення відносин, що склалися між сторонами. Інші документи, які б підтверджували зазначені умови не було підписано відповідачем. Разом з відповіддю на відзив АТ «Універсал Банк» від 21.12.2024 року було надано довідку про наявність рахунку від 20.12.2024 року та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 20.12.2024 року. Надані документи також не підписані та не підписувались відповідачем. Також, позивач стверджує що відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву від 16.05.2019 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку». Жодних доказів про отримання карти, кредитного ліміту чи коштів відповідачем не надано. Взагалі з наданих до суду, позивачем, документів не визначено предмет договору. В наданих документах відсутні відомості про тип карти, вид карти, строк дії карти, кредитний ліміт. Відсутній індивідуальний номер карти, рахунок який відкритий позичальнику до даної карти, тобто всі необхідні умови для індивідуалізації карти та поточного рахунку. З наданих документів не можливо встановити на яку карту, на який банківський рахунок було надано кошти позичальнику, та чи взагалі такі кошти видавались. В матеріалах справи відсутній документ, що вказує на рух коштів за поточним рахунком, якщо такий відкривався на ім`я ОСОБА_1 . Чи відбулось зарахування коштів на такий поточний рахунок, та в якій валюті було зараховано кошти на поточний рахунок, якщо такий факт буде підтверджено. Укладення договору банківського рахунка здійснюється відповідно до умов, погоджених сторонами, а також спеціального законодавства, зокрема, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБ України від 12.11.2003 року № 492. До розрахунків заборгованості потрібно було надавати всі первинні документи бухгалтерської звітності, заяву на перевід готівки та всі квитанції сплат по кредитному договору, чого позивачем вчинено не було. Дати отримання, зарахування та сплати коштів може підтвердити «квитанція про сплату коштів» або інший документ зазначений у Інструкції «про касові операції в банках України». Та без даних доказів дані розрахунки не можуть бути належним доказом в даній справі. Вважає, що для введення учасників судової справи в оману позивачем надано документ «Рух коштів по картці від 20.12.2024р.». Та даний документ не може слугувати доказом отримання позичальником коштів, оскільки не є первинним документом бухгалтерського обліку, в тому числі випискою по рахунку оскільки не містить відповідних реквізитів такої виписки. Тож, жодного документа первинного бухгалтерського обліку матеріали справи не містять, а отже відсутні докази, щодо надання коштів відповідачу. Отже, з урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог банк не надав виписку з особового рахунку позичальника, а рахунок заборгованості та довідка про стан і історію заборгованості, складені банком, є неналежними доказами, так як вони не підтверджують здійснення позичальником фінансових операцій, що банк не довів належними та допустимими доказами заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. Також необхідно звернути увагу на те, що відповідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту з 16.05.2019 року становив 20 000 гривень, 17.10.2019 року змінене до 0,00 гривень, тобто припинено кредитний ліміт, а з 31.01.2020 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 30 000 гривень. Доказів погодження лімітів з відповідачем не надано. Відповідно до наданих самим позивачем його умов кредитний ліміт (зобов`язання банку кредитування) - розмір грошових коштів, зобов`язання з надання яких клієнту бере на себе банк момент укладання договору. До кредитного ліміту відносяться в тому числі суми коштів, що можуть бути отримані клієнтом за рахунок кредитного ліміту з метою погашення заборгованості із сплат відсотків за користування кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно тарифів. Тобто, Кредитний ліміт це максимальна сума грошей, яку банк може надати у кредит на карту/рахунок. Його розмір визначається банком індивідуально для кожного клієнта на основі його фінансового стану та кредитної історії. Та навіть незважаючи на це банк звертається з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 72 156 гривень 47 копійок. Яким чином нараховувалась заборгованість більша ніж кредитний ліміт. Вважає, що судова практику на яку він посилається є актуальною. Разом з позовною заявою позивачем було надано «розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.05.2019 року між АТ «Універсал Банк» та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 09.05.2024р.». У вказаному документі заборгованість рахується від 01.03.2021 року по 09.05.2024 року Даним документом встановлено заборгованість у розмірі 72156 гривень 47 копійок. Разом з відповіддю на відзив АТ «Універсал Банк» надано документ «рух коштів по картці від 20.12.2024р.». Даний документ вираховує заборгованість з 31.01.2020 року по 02.04.2023 року. Також за даним документом заборгованість становить 72 156 гривень 47 копійок. Незважаючи на однакову суму заборгованості у вказаних документах вони відрізняються врахованими сумами боргу та містять значні відмінності. Так наприклад, в документі «рух коштів по картці від 20.12.2024р.»: від 01.112020 року списано відсотки за жовтень у розмірі 585,40 гривень; 01.12.2020 року списано відсотки за листопад у розмірі 919,71 гривень; 01.01.2021 року списано відсотки за грудень у розмірі 952,26 гривень; 01.02.2021 року списано відсотки з січень у розмірі 891,66 гривень. Та в документі «розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.05.2019 року між АТ «Універсал Бан» та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 09.05.2024р.» взагалі відсутні такі списання за відсотками. Також, позивач в своїх розрахунках стягує з відповідача відсотки, які не передбачені умовами договору, а лише передбачені наданими «Умови та правила обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank», «Тарифи за картою monobank», що не погоджувались з відповідачем. Тож нарахування та стягнення таких відсотків є протиправним, а розрахунок заборгованості є недостовірним.? Тож, у відповідності до чинного законодавства, вже стягнуті та нараховані відсотки повинні бути вирахуванні з суми заборгованості. Позивачем вказується заборгованість у розмірі 72156,47 гривень, а стягнуті та нараховані відсотки в цій сумі становлять 31517,27 гривень, тож за його розрахунками сума заборгованості повинна становити 40 639,2 гривень, що підтверджується наданим «розрахунком залишку заборгованості з врахуванням безпідставно стягнутих відсотків у тіло кредиту від 20.01.2025 року» долученими до даних заперечень, що також і відповідає висновкам Верховного Суду викладеним з аналогічних правовідносин. Просить відмовити АТ «Універсал Банк» в задоволенні позовних вимог з вище викладених підстав, судові витрати відповідача покласти на позивача, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. та розгляну справу без участі відповідача та його представника.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.05.2019 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено та підписано анкету-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило відповідачу ОСОБА_1 поточний рахунок у гривнях та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 30000,00 грн.

Відповідно до Анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач надав копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписану власноруч ОСОБА_1 , витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, однак у встановленому договором порядку та строки заборгованість не погасив, у результаті чого заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.05.2019 р. станом на 09.05.2024 становить 72156,47 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 72156,479 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.

З довідки про наявність рахунку від 20.12.2024 р., наданої позивачем разом з відповіддю на відзив, вбачається, що ОСОБА_1 було видано карту № НОМЕР_1 зі строком дії до 11/24 року.

Відповідно до наданої позивачем разом з відповіддю на відзив виписки з руху коштів по картці від 20.12.2024 р. за період з 16.05.2019 р. по 09.05.2024 р. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, із зазначеної виписки вбачається здійснення операцій за карткою, а саме: зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, часткове погашення заборгованості тощо.

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 20.12.2024 р., 16.05.2019 р. встановлено кредитний ліміт 20000,00 грн., 07.10.2019 р. зменшено кредитний ліміт 0,00 грн., 31.01.2020 р. збільшено кредитний ліміт 30000,00 грн.

Відповідно до Заяви клієнта №20.30. від 09.06.2021 р., підписаної електронним підписом, ОСОБА_1 уклав кредитний договір «Покупка частинами», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 7031,00 грн., строком 5 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 1171,84 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку НОМЕР_1 . Відповідно до п. 11 підписанням зазначеної Заяви ОСОБА_1 підтвердив, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір.

Відповідно до Заяви клієнта №20.30. від 29.09.2021 р., підписаної електронним підписом, ОСОБА_1 уклав кредитний договір «Покупка частинами», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 12064,00 грн., строком 5 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,000001% на рік, розмір щомісячного платежу 2010,67 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку НОМЕР_1 . Відповідно до п. 11 підписанням зазначеної Заяви ОСОБА_1 підтвердив, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір.

Відповідно до Заяви клієнта №20.30. від 17.02.2022 р., підписаної електронним підписом, ОСОБА_1 уклав кредитний договір «Покупка частинами», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 29999,00 грн., строком 14 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,000001% на рік, розмір щомісячного платежу 1999,94 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку НОМЕР_1 . Відповідно до п. 11 підписанням зазначеної Заяви ОСОБА_1 підтвердив, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст.527,530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено, що 16.05.2019 р. між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено та підписано анкету-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило відповідачу ОСОБА_1 поточний рахунок у гривнях та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 20000,00 грн. на картковий рахунок, який 07.10.2019 р. зменшено до 0,00 грн., 31.01.2020 р. збільшено до 30000,00 грн.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в анкеті-заяві зазначено наступне: «6. Прошу вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим під час здійсненні операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті мені в Банку….Він визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Він підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП. 9. Усе листування щодо цього рахунку та договору просить здійснювати через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов договору».

З матеріалів справи вбачається, що договір від 16.05.2019 р. був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 р., який набрав чинності 30.09.2015 р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбачено у ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями ст.1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2ст. 638 ЦК України).

Частиною 1статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

До позовної заяви банк додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, затверджених рішенням Правління банку, протокол №46 від 24.11.2021р.; редакція набрала чинності з 27.11.2021 р. та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які не містять підпису відповідача.

У відповіді на відзив представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилається на те, що, користуючись кредитними коштами, наданими на підставі договору від 16.05.2019 р., ОСОБА_1 погодився з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», та що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що відповідач підписав Анкету-заяву, чим висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank».

З огляду на дані посилання слід зазначити, що наявні в матеріалах справи Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відповідачем не підписані, до того ж надані в редакції, яка не діяла на момент укладення кредитного договору, а тому, відповідно до роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

З Анкети-заяви від 16.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно з додатком до Анкети-заяви, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, дана заява містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не є складовою кредитного договору від 16.05.2019 р., укладеного шляхом підписання Анкети-заяви, в якій у відповідача відсутній обов`язок зі сплати відсотків за прострочене виконання зобов`язання.

Слід звернути увагу на те, що відповідачем було підписано ще три інших договори, а саме: Заяву клієнта №20.30. від 09.06.2021 р., Заяву клієнта №20.30. від 29.09.2021 р., Заяву клієнта №20.30. від 17.02.2022 р., відповідно до п. 11 підписанням зазначених Заяв ОСОБА_1 підтвердив, що вони разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять Кредитні договори.

З тексту вказаних заяв не вбачається та не доведено позивачем, що вони є належними та допустимими доказами, а також є невід`ємною складовою Договору від 16.05.2019 р., за яким позивач просить стягнути заборгованість, тому суд вважає, що вказані заяви є самостійними договорами на умовах їх строковості, платності і поворотності.

Відповідно до укладеного між сторонами Договору від 16.05.2019 р. та згідно зі ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту згідно з Анкетою-заявою від 16.05.2019 р., що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті. Тобто, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Так, 16.05.2019 р. на підставі Анкети-заяви відповідач отримав кредитні кошти та згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 31.01.2020 р. до 30000,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.05.2019 р. станом на 09.05.2024 р. тановить 72156,47грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 72156,47 грн.

З долученої виписки з руху коштів по картці від 20.12.2024 р. за період з 16.05.2019 р. по 09.05.2024 р. вбачається, що станом на 09.05.2024 р. заборгованість по картці № НОМЕР_2 становить 72156,47 грн., з яких заборгованість за кредитним лімітом становить 30000,00 грн., баланс на кінець періоду -42156,47 грн., сума витрат за період становить 206162,89 грн., сума зарахувань становить 134006,42 грн.

Суд звертає увагу, що позивачем не було подано заяв про збільшення позовних вимог, а отже при прийнятті рішення суд виходить із заявленої суми боргу, який утворився станом на 09.05.2024 р. у розмірі 72156,47 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 09.05.2024 р.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

При цьому, як вбачається з наданої позивачем виписки по картковому рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо нарахування та розміру процентів за користування кредитом, що було вище обґрунтовано судом, позивачем здійснювалось нарахування та списання відсотків, що не відповідає положенням ч. 1ст. 1048 ЦК України(на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 37,2% (поточна ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, з розрахунку вбачається, що відповідачу була встановлена процентна ставка у розмірі 37,2% на поточну заборгованість, та 37,2% на прострочену заборгованість.

Так, за період з 01.11.2020 р. по 09.05.2024 р. банком були нараховані та списані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 31517,57 грн., зокрема: 01.11.2020 р. 585,40 грн., 01.12.2020 р. - 919,71 грн., 01.01.2021 р. 952,26 грн., 01.02.2021 р. 891,66 грн., 01.03.2021 р. 177,45 грн., 01.05.2021 р. 1234,29 грн., 01.06.2021 р. - 957,52 грн., 01.07.2021 р. 919,98 грн., 01.08.2021 р. 940,60 грн., 01.09.2021 р. 944,33 грн., 01.10.2021 р. 914,92 грн., 01.11.2021 р. 948,24 грн., 01.12.2021 р. 910,95 грн., 01.01.2022 р. 939,37 грн., 01.02.2022 р. 942,10 грн., 01.03.2022 р. 854,68 грн., 01.04.2022 р. 1004,00 грн., 01.05.2022 р. 542,10 грн., 01.06.2022 р. 594,67 грн., 01.07.2022 р. 614,32 грн., 01.08.2022 р. 1269,36 грн., 01.09.2022 р. 1372,59 грн., 01.10.2022 р. 1419,54 грн., 01.11.2022 р. 1531,00 грн., 01.12.2022 р. 1588,56 грн., 01.01.2023 р. 1755,91 грн., 01.02.2023 р. 1874,48 грн., 01.03.2023 р. 1800,52 грн., 01.04.2023 р. 2117,06 грн.

Вказані відсотки були списані банком за рахунок тіла кредиту, без належного договору та згоди відповідача на їх списання, а тому на думку суду були нараховані та списані безпідставно.

Щодо посилань представника позивача, що щомісячні платежі за Заявою клієнта № Заяву клієнта №20.30. від 09.06.2021 р., Заяву клієнта №20.30. від 29.09.2021 р., списувались за рахунок тіла кредиту, суд вважає необхідним зазначити, що дані заяви є самостійними кредитними договорами та не є невід`ємною частиною договору від 16.05.2019 р. або додатком до договору від 16.05.2019 р., а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із вимогами щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами в разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань по ним.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, при розрахунку суми заборгованості за Договором від 16.05.2019 р. суд враховує, що востаннє встановлено кредитний ліміт у розмірі 30000,00 грн., Анкета-заява від 16.05.2019 р. не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а розмір списаних відсотків за весь час користування кредитними коштами відповідачем склав 31517,57 грн., відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а тому суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем у період з 01.11.2020 р. по 01.04.2023 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитом внесені кошти, що перевищують розмір кредитного ліміту 30 000 грн., а саме 31517,57 грн. Таким чином, з наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному обсязі надані банком кредитні кошти.

Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Суд розподіляє понесені сторонами судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на відповідача не покладаються.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними документами, а саме: договором від 06.12.2024 року про надання правової допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ№ 002024, актом здачі-приймання наданих робіт (надання юридичних послуг) від 27.01.2025 року на суму 8000,00 грн. (п.4.1 договору про надання правової допомоги, розпискою від 27.01.2025 року на суму 8000,00 грн. договором від 06.12.2024 року про надання правової допомог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених до стягнення витрат, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України обсяг наданих робіт та послуг, складність справи, обсяг виконаних робіт вважає, що витрати на правничу допомогу є співмірними.

Згідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

24.12.2024 року від представника позивача до суду надійшло заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Свої заперечення представник позивача, посилаючись на судову практику та норми чинного законодавства, обґрунтував тим, що фактично правова допомога була надана відповідачу у написанні відзиву та заперечення, адвокат відповідача бере участь в подібних процесах, має розроблені зразки документів. Оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, суд має звертати увагу на складені процесуальні документи. Просив суд відмовити представнику відповідача у відшкодуванні витрат на правову допомогу, зауважуючи, що обсяг зазначених представником відповідача робіт і часу, витраченого на вчинення процесуальних дій та підготовку документів, явно неспівмірні зі складністю виконаних ним робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.06.2023 року у справі № 369/576/22. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.11.2022 року в справі № 922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 року, № 37246/04).

Враховуючи категорію справи, предмет позову, обставини справи, наявну судову практику з вирішення аналогічних позовів, обсяг виконаних робіт та підготовлених і поданих до суду документів, суд дійшов висновку, що справа не є складною.

Підсумовуючи викладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, її категорію і складність, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 6 000,00 грн., що буде співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525-526,549,1048,1050 ЦК України, ст.ст.77-81, 141, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.М.Курбанова

Відомості про учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1