КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", треті особи: приватний нотаріус Краматорського міського нотаріального округу Баженова Лариса Василівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про визнання права власності на суми страхової виплати та стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", в якому просила:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину суми страхової виплати, що належить їй за законом після смерті її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 34000 грн. 00 коп. загальної суми заборгованості по страховій виплаті, 18043 грн. 68 коп. пені, 2537 грн. 42 коп. 3 % річних, 3066 грн. штрафних санкцій, передбачені п. 5.2.3 у розмірі 0,01 % за кожен день затримки, 5035 грн. 40 коп. інфляційних втрат;

- стягнути з СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп.;

- стягнути з СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1126 грн. 80 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП загинув її син ОСОБА_2 , який був працевлаштований у ТОВ "УКРЛОГІСТИКА" та був застрахованою особою у Страховій Компанії «Універсальна», відповідно до Генерального Договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №5110/290/000247 від 30.07.2018.

16.09.2019 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу була відкрита спадкова справа, відповідно до якої, ОСОБА_1 є спадкоємцем на 1/3 майна, що залишилось після смерті її сина, у тому числі й на 1/3 суми страхової виплати.

Вказувала, що неодноразово зверталася до відповідача із запитами щодо причин ненадання приватному нотаріусу суми страхової виплати, яка підлягала виплаті в порядку спадкування, однак відповідач відмовляється виплачувати страхову виплату, посилаючись на відсутність постанови про закриття кримінальної справи або рішення судових органів щодо остаточного з`ясування причин настання нещасного випадку, внаслідок якого загинув син позивачки.

01.08.2020 приватним нотаріусом Баженовою Л.В було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 273/02-31, відповідно до якої, свідоцтво про право на спадщину не може бути виданим через неотримання відповіді щодо розміру страхової виплати від ПРАТ «Страхова компанія «Універсальна».

Станом на серпень 2021 кримінальна справа щодо встановлення винуватої особи, внаслідок дій якої загинув син позивачки, триває, у зв`язку з чим відповідач вважає, що має право не виплачувати страхову виплату.

За вказаних обставин, позивачка звернулася до суду цим позовом, який просила задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2024 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину суми страхової виплати, що належить позивачці за законом після смерті її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ПрАТ "СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 34000 грн. 00 коп. загальної суми заборгованості по страховій виплаті, 18043 грн. - пені, 2537 грн. 42 коп. - 3 % річних; 3066 грн. 00 коп. - штрафних санкцій, передбачених п. 52.2.3 у розмірі 0,01 % за кожен день затримки, 5035 грн. 40 коп. - інфляційних втрат. Стягнуто з ПрАТ "СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп. Стягнуто з ПрАТ "СК "Універсальна" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1126 грн. 82 коп. (а.с. 178-180).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що у період з 26.10.2018 по 24.01.2022 ПрАТ СК "Універсальна" не отримало постанови про закриття кримінального провадження, яка є необхідним документом для здійснення страхового відшкодування, а отже строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування чи вмотивованої відмови у здійсненні страхового відшкодування продовжується до моменту отримання всіх необхідних відомостей і документів, у тому числі постанови про закриття кримінального провадження.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для сплати страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку не відповідає нормам матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, оскільки померлий ОСОБА_2 на час настання випадку не керував транспортним засобом, не був у транспортному засобі тощо.

При цьому, вказує на безпідставність стягнення з нього на користь позивачки пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат через відсутність в діях страховика у простроченні виплати страхового відшкодування, що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки відповідно до абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик скористався своїм правом, передбаченим законом, для припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тій обставині, що позивачкою не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди. Натомість, сам по собі факт відмови у виплаті не може бути підтвердженням понесення моральних страждань, фізичного болю та завдання цій особі моральної шкоди (а.с. 191-197).

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.10.2000, виданого Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2019, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

30.07.2018 між ПрАТ "СК "Універсальна" та ТОВ "Укрлогістика" було укладено генеральний договір обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №5110/290/000247, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальнику, пов`язану із життям, здоров`ям і працездатністю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був застрахованою особою у СК "Універсальна" відповідно до Генерального договору обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №5110/290/000247 від 30.07.2018.

Як вбачається з листа ГУ НП у Львівський області Кам`янка-Бузького відділу поліції Жовківського відділення поліції від 05.12.2018 за вих. № 11522/52/8-18, 26.10.2018 близько 21.13 год. на автодорозі М-06 під`їзд до м. Львів зі сторони а-д "Київ-Чоп" в межах с. Малехів Жовківського району Львівської області, невстановлений автомобіль здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого залишив місце події. Внаслідок даного ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та був доставлений в КМК ЛШМд, де від отриманих травм помер. Відомості про даний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На даний час по кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування.

Згідно з актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 28.10.2018 о 21 год. 13 хв. на ТОВ "Укрлогістика", встановлено, що нещасний випадок, що стався з водієм автотранспортних засобів ТОВ "Укрлогістика" ОСОБА_2 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, та підпадає під дію підпункту 1 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 за № 1232.

16.02.2019 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу була відкрита спадкова справа, відповідно до якої ОСОБА_1 є спадкоємцем на 1/3 майна, що залишилось після смерті її сина, у тому числі й на 1/3 суми страхової виплати.

26.03.2019 позивачка звернулася до відповідача з заявою про отримання страхового виплати згідно умов договору № 5110/290/000247 від 30.07.2018 внаслідок випадку, що стався 26.10.2018.

З матеріалів справи вбачається, що сума страхової виплати в межах страхової суми відповідно до Генерального договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті № 5110/290/000247 від 30.07.2018 у випадку смерті застрахованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 102000 грн. 00 коп.

У листі від 28.03.2019 за № 1033/13-003 відповідач повідомив позивачку про те, що для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування їй необхідно надати наступні документи: акт про нещасний випадок форми Н-1 або копію, завірену належним чином; копію свідоцтва про смерть, завірену належним чином; копію свідоцтва про смерть/довідку про причину смерті; свідоцтво про право на спадщину із зазначенням спадкоємців ОСОБА_2 ; постанову про закриття кримінальної справи або рішення судових органів, після набрання ними законної сили.

У листі від 24.06.2019 за вих. № 2018/13-003 відповідач повідомив позивачку про те, що для прийняття рішення про виплату їй необхідно надати такі документи: свідоцтво про право на спадщину із зазначенням спадкоємців ОСОБА_2 ; постанову про закриття кримінальної справи або рішення судових органів, після набрання ними законної сили.

У листі-відповіді відповідача на заяву позивачки б/н від 04.11.2020 зазначено, що сума страхової виплати в межах страхової суми відповідно до Генерального Договору обов`язкового страхування від нещасних випадків на транспорті № 5110/290/000247 від 30.07.2018, у випадку смерті застрахованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 102000 грн. 00 коп. Своїм листом на адресу позивачки ПрАТ "СК "Універсальна" було надано відповідь та копії усіх листів-запитів, що були направлені до компетентних органів щодо з'ясування причин настання нещасного випадку. ПрАТ "СК "Універсальна" інформувала позивачку про необхідність надати в порядку ст. 25 Закону України "Про страхування" постанову про закриття кримінальної справи або рішення судових органів України, після набрання ними законної сили. Оскільки відповідь від компетентних органів не отримано, ПрАТ "СК "Універсальна" наразі не має достатньої інформації для прийняття рішення щодо страхової виплати. Додатково проінформовано, що у зв`язку з необхідністю уточнення інформації щодо причин настання нещасного випадку, які будуть встановлені після закінчення розслідування ДТП, ПрАТ СК "Універсальна" направило повторно запити до Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та директору ТОВ "Укрлогістика".

Постановою приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженової Л.В. від 01.08.2020 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на страхові виплати після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що на багаторазові запити нотаріуса, надіслані до ПрАТ "СК "Універсальна", не було отримано відповіді стосовно розміру страхової виплати.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилався на відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування, у зв`язку з проведенням досудового розслідування правоохоронними органами та відкритим кримінальним провадженням, де на даний час не встановлено всіх обставин випадку, що має ознаки страхового, та не встановлено винну особу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 Глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК Україниджерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Отже, відсутність вини водія транспортного засобу, вироку суду у кримінальному провадженні та/або ухвали про закриття кримінального провадження не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого.

При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 5 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 2 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Також, Верховний Суд у своїх постановах від 16.02.2022 у справі №242/1930/21, від 21.04.2022 у справі № 447/2222/20 від 05.10.2022 у справі № 208/4598/21 вказав, що наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування за завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким, чином, оскільки у справі, яка переглядається, не встановлено, що ДТП трапилась внаслідок умислу ОСОБА_2 або непереборної сили, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачка має право за законом на 1/3 частину від загальної суми страхової виплати (102000 грн.), а саме 34 000 грн. 00 коп.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки пені у розмірі 18043 грн. 68 коп., трьох процентів річних у розмірі 2537 грн. 42 коп. та 3066 грн. 00 коп. штрафних санкцій, передбачених п. 5.2.3 договору, виходячи з наступного.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України).

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто, відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Як вже зазначалося вище, судом першої інстанції встановлено, що невиплата відповідачем (страховиком) страхового відшкодування мотивована саме відсутністю постанови про закриття кримінальної справи або рішення судових органів України, після набрання ними законної сили, у кримінальному провадженні № 0001590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Тобто, строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування страховиком було призупинено до дати набрання рішенням у кримінальній справі законної сили, як це передбачено абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, у діях страховика відсутня вина у простроченні виплати страхового відшкодування, що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки страховик скористався своїм правом, передбаченим законом, для припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

За вказаних обставин, саме з моменту набрання законної сили судового рішення у даній справі про стягнення з відповідача на користь позивачки страхового відшкодування у страховика настане строк для виконання грошового зобов`язання та можливість застосування до нього цивільно-правової відповідальності за прострочення його виконання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню, оскільки відсутній факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, що, як наслідок, виключає можливість застосування цивільно-правової відповідальності, передбаченої п. 36.5 ст. 36 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зазначені правові висновки узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 22.12.2023 по справі № 345/3049/22, від 15.08.2023 у справі № 513/730/21 та від 21.04.2022 у справі № 447/2222/20.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, виходячи із встановлених обставин справи, характер та обсягу страждань, яких зазнала позивачка через дії відповідача, обгрунтовано встановив факт завдання позивачці моральної шкоди через невиплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю сина.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що відповідно пункту 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

При цьому, станом на день настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 3723 грн.

Таким чином, виходячи з положень пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, становить 44676 грн. (3723 грн. * 12).

Отже, виходячи з положень п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , колегія суддів вважає, що позивачка має право на відшкодування їй завданої відповідачем моральної шкоди, розмір якої пропорційно до її частки у спадковому майні (1/3) становить 14892 грн. 00 коп.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 14892 грн. 00 коп.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"- задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 пені у розмірі 18043 (вісімнадцять тисяч сорок три) грн. 00 коп., трьох процентів річних у розмірі 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. 42 коп., штрафних санкцій, передбачених п. 52.2.3 у розмірі 0,01 % за кожен день затримки, у розмірі 3066 (три тисячі шістдесят шість) грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 5035 (п`ять тисяч тридцять п`ять) грн. 40 коп. - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення пені у розмірі 18043 (вісімнадцять тисяч сорок три) грн. 00 коп., трьох процентів річних у розмірі 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. 42 коп., штрафних санкцій, передбачених п. 52.2.3 у розмірі 0,01 % за кожен день затримки, у розмірі 3066 (три тисячі шістдесят шість) грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 5035 (п`ять тисяч тридцять п`ять) грн. 40 коп. - відмовити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди - змінити, зменшивши розмір моральної шкоди з 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. до 14892 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 00 коп.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. - залишити без змін.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна", , місцезнаходження: м. Київ, б-р Лесі Українки, 9.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова