Провадження №2/521/905/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом представниця ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, у якому просить суд визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 до нотаріальної контори/нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці із часу набрання рішенням суду законної сили.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка є рідною онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Померла ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_4 , який є рідним батьком позивачки ОСОБА_1 . ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . ЇЇ батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Коли позивачці було п`ять років її батьки розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу позивачка втратила повноцінне спілкування зі своїм батьком та своєю бабусею. Спілкування між ними обмежувалось тільки привітаннями з днем народження. 24.02.2022 рф розпочала воєнні дії на території України, після початку бойових дій через військову агресію Російської Федерації проти України задля збереження життя та здоров`я своєї дитини позивачка була змушена виїхати за межі України. ОСОБА_1 проживала з дочкою за кордоном, перебуваючи під тимчасовим захистом Іспанії. Повернулася до України приблизно на початку літа 2023 року де стала проживати разом зі своїм чоловіком та дитиною у Харкові, адже він проходить службу в ГУНП в Харківській області. На свій крайній день народження в грудні 2023 року, позивачка не отримала привітання від батька, а потім в січні 2024 року намагалась додзвонитись своїй бабусі з метою привітати останню з днем народження, але та не підняла трубку. Тоді, позивачка попросила свою матір, щоб та навідалась до родичів спитати чи все добре. Матір позивачки навідалась до квартири, де мешкали батько та бабуся за адресою: АДРЕСА_1 та дізналась про їх смерть від сусідів. Отримавши в органах РАЦС відомості про смерть бабусі та батька позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дімітрівої Тетяни Андріївни (саме туди, де заведено спадкову справу після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із заявою про прийняття спадщини, на що нотаріус усно повідомила, що пропущено визначений законодавством шестимісячний строк на прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2024 року по справі було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2024 року по справі було вирішено питання щодо забезпечення позову.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2024 року по справі було вирішено питання про заміну відповідача Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни належним відповідачем ОСОБА_2 .

У судове засіданні позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно.

У судове засідання представниця позивача адвокатка Дідик С.В. не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, також, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно.

У судове засідання представниця відповідачки адвокатка Подберезська Н.В. не з`явилась, надала до суду заяву про визнання позову, просила справу розглядати за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №75. Батьками ОСОБА_1 вказані: батько « ОСОБА_4 » та мати « ОСОБА_6 ». (а.с.7)

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним сином ОСОБА_3 . (а.с.8-9)

16.09.1997 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвали шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 195. (а.с.12)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 3473, виданого повторно Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) 11.07.2024р. (а.с.13)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 7098, виданого повторно Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) 02.07.2024р. (а.с.13)

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 05.12.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_5 , актовий запис № 2014, виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05.12.2019 року (а.с.18)

Відповідно до довідки № 78 від 24.07.2024 року, виданої Головним управлінням Національної поліції в Харківській області вбачається, що ОСОБА_7 ,, 1981 р.н., дійсно проїодить службу в ГУНП в Харківській області з 01.12.2022 року по теперішній час.(а.с.15)

Спадкова справа № 1/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 надана суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. згідно ухвали суду від 07.08.2024 р. (а.с.39-63)

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що позивачка є її донькою. З батьком позивачки, померлим ОСОБА_8 свідок перебувала у шлюбі. Відносини між ними не склались, то було прийняте рішення про розірвання шлюбу. Позивачка тоді була маленькою. Батько не піклувався та не спілкувався з дитиною, аліменти не сплачував. Позивачка з батьком спілкувалась тільки з приводу свят. Коли почалась війна, я з донькою та онукою виїхали до Іспанії в березні 2022 року. До України я повернулась восени 2022 року, донька навесні 2023 року повернулась до Харкова, там служить її чоловік. Моя донька не могла додзвонитись до свого батька та її бабусі, тому звернулась до мене з проханням піти до батька. Прийшовши на квартиру, де мешкав мій колишній чоловік із матір`ю, мені вдалось дізнатись про його смерть та смерть її мами, про що я розповіла позивачці.

Як визначено ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Враховуючи викладене, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до постанови КМУ № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату да державної реєстрації в умовах воєнного стану» від 24.06.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про прийняття визнання стороною відповідача позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та, відповідно, про задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Також підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 158, 206, 258-259, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року: скасувати заборону приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Дімітровій Тетяні Андріївні вчиняти дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24.04.2025 року.

Головуючий: