Провадження 2/193/197/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23 квітня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участі секретаря судового засідання Оселедець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивачки.

05.02.2025 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у шлюбі сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

На підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання згаданої вище дитини у розмірі частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач присуджені судом аліменти на утримання сина сплачує не у повному обсязі та не регулярно, внаслідок чого станом на листопад 2024 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 26 910,72 гривень.

Виходячи з такої суми заборгованості та періоду її виникнення 01.02.2024 по 30.11.2024 саме з вини відповідача, позивачкою у відповідності до вимог ч. 1 ст. 296 СК України нарахована пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 25016,20 гривень, яка в силу положень вищевказаної статті Кодексу не може перевищувати 100 % від суми заборгованості по виплаті аліментів.

З огляду на викладене позивачка просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за вищевказаний період з урахуванням положень ч. 1 ст. 197 СК України склала у сумі 25016,20 грн.

Заяви, клопотання сторін, процесуальні дії суду у справі.

07.02.2025 за ухвалою судді провадження у цивільній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.17).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання на виклик суду не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, між тим направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов підтримує і просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, клопотаня про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших заяв/клопотань до суду не направив.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7).

На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 193/492/21.

Проте, як видно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого начальником Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроворуб І. у боржника ОСОБА_2 з примусового виконання вищевказаного судового рішення утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка за період з травня 2021 року по листопад 2024 року, склала у розмірі 26 910,72 грн. (а.с. 8-9).

Мотиви суду та застосування норми права.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Між тим, відповідач не надав аргументів та доказів поважності причин не сплати аліментів або їх сплати не у повному розмірі, тому у зв`язку з презумпцією вини відповідача у несплаті або не у сплаті його не у повному обсязі таких обов`язкових платежів через прострочення їх сплати, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) підлягають задоволенню за згаданий вище період.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Розраховуючи розмір пені, суд виходить із висновків викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21), відповідно до яких, при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Таким чином, пеня по аліментам розраховується таким чином:

за лютого 2024 року: нараховані аліменти - 3910 грн., сплачено 1 750 грн., заборгованість на 30 число поточного місяця складає 2160 грн., кількість днів прострочення з 01.02.2024 по 30.11.2024 складає 304 дні, розрахунок пені: 2160 х 304 х 1% = 6566,40 грн.. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 2160 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за березень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 1827 грн., заборгованість складає 2083 грн., кількість днів прострочення з 01.03.2024 по 30.11.2024 275 днів, пеня: 2083 х 275 х 1% = 5728,25 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 2083 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за квітень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 754 грн., заборгованість складає 3156 грн., кількість днів прострочення з 01.04.2024 по 30.11.2024 244 дні, пеня: 3156 х 244 х 1% = 7700,64 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 3156 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за травень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 2602 грн., заборгованість складає 1308 грн., кількість днів прострочення з 01.05.2024 по 30.11.2024 214 дні, пеня: 1308 х 214 х 1% = 2799,12 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 1308 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за червень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 00,00 грн., заборгованість складає 3910 грн., кількість днів прострочення з 01.06.2024 по 30.11.2024 183 дні, пеня: 3910 х 183 х 1% = 7155, 30 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 3910 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за липень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 1300 грн., заборгованість складає 2610 грн., кількість днів прострочення з 01.07.2024 по 30.11.2024 153 дні, пеня: 2610 х 153 х 1% = 3993,30 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 2610 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України.

за серпень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 00,00 грн., заборгованість складає 3910 грн., кількість днів прострочення з 01.08.2024 по 30.11.2024 122 дні, пеня: 3910 х 122 х 1% = 4770,20 грн. Позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 3910 грн., тобто не більше заборгованості за аліментами, виходячи із положень ст. 196 СК України

за вересень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 00,00 грн., заборгованість складає 3910 грн., кількість днів прострочення з 01.09.2024 по 30.11.2024 91 день, пеня: 3910 х 91 х 1% = 3558,1 грн..

за жовтень 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 1300 грн., заборгованість складає 2610 грн., кількість днів прострочення з 01.10.2024 по 30.11.2024 61 день, пеня: 2610 х 61 х 1% = 1592,1 грн..

за листопад 2024 року: нараховані аліменти 3910 грн., сплачено 1480 грн., заборгованість складає 2430 грн., кількість днів прострочення з 01.11.2024 по 30.11.2024 30 днів, пеня: 2430 х 30 х 1% = 729 грн..

Долучений до матеріалів позову розрахунок вчинений позивачем, перевірений судом. Отже, загальний розмір пені за період з 01 лютого 2024 року по 30 листопада 2024 року складає у розмірі 25 016,2 грн.. Заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період становить у розмірі 26910,72 грн.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Між тим, з урахуванням положень ст. 196 СК України, якою передбачено, що пеня за несплату аліментів не може перевищувати 100% всієї суми заборгованості по аліментах, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненою неустойку у заявленому позивачкою розмірі у сумі 25 016,20 грн..

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів судом не встановлено, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, позаяк це буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 25 016,20 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати аліментів за період з 01 лютого 2024 року по 30 листопада 2024 року у розмірі 25 016 (двадцять п`ять тисяч шістнадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін у справі:

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 23 квітня 2025 року.

Суддя: О. В. Томинець