Справа №443/284/25
Провадження №2/443/348/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 квітня 2025 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

при секретарі Кушнір М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021, а саме стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 28.03.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 було розірвано. У даному шлюбі у них із відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 вирішено стягувати із відповідача на її користь на утримання дочки - ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 17 вересня 2020 року.

Зазначає, що дитина постійно проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Їхня із відповідачем дочка у вересні пішла у перший клас, а відтак збільшилися витрати на її утримання, оскільки потрібно купувати шкільне приладдя, спортивну форму, інші речі для навчання та розвитку дитини. Дівчинка швидко росте, вона постійно купує їй новий одяг та взуття, тому не має можливості в повній мірі забезпечити матеріально їхню дитину. Аліменти в 1000 грн. не покривають половини витрат, які вона несе на утримання дитини.

Розмір аліментів визначений судом не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дочки. Крім сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, відповідач жодним чином не приймає участі у матеріальному утриманні їхньої дочки. Повноцінно забезпечити потреби дочки власними зусиллями та коштами вона не в змозі, так як вона не працює, оскільки займається вихованням дочки.

Відповідач має усі умови для сплати аліментів, є молодим, здоровим, працездатним, не має утриманців та аліментних зобов`язань щодо інших дітей. Відповідач перебуває на військовій службі в частині НОМЕР_1 та отримує належне грошове забезпечення, але оплачує мінімальний розмір аліментів.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити. Також не заперечила проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи

При цьому, від імені ОСОБА_2 на електронну адресу суду надійшли електронні звернення, зокрема 31.03.2025, у якому останній просить перенести справу, оскільки він військовий та проходить лікування і ВЛК та має бажання бути присутнім на суді, та 21.04.2025, в якому останній просить перенести судове засідання, та повідомляє, що скеровує довідку про те, що він знаходиться в лікарні.

Одночасно, суд не бере до уваги зазначені обставини, викладені відповідачем у поданих електронних зверненнях, оскільки такі викладені у формі, що не відповідає вимогам ст.ст.174, 178, 182,183 ЦПК України, а також такий спосіб не дає можливості ідентифікувати особу, яка направила ці звернення.

Більше того, жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних у цих електронних звернення, не подано.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у його відсутності.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с.6).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 по справі №443/1261/20, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено (а.с.8-12).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №240 від 17.02.2025, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Вказане також підтверджується витягами з реєстру територіальних громад №2025/002280803 від 17.02.2025 та №2025/002281495 від 17.02.2025 (а.с.5, 7).

Як видно із довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024, ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 (а.с.15)

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ст.181 ч.3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Одночасно, системний аналіз норм ст.ст. 181,192 СК України, дозволяє дійти висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 Сімейного кодексу України , не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. І можливість такої зміни не пов`язується з наявністю чи відсутністю підстав для зміни розміру аліментів, визначених законодавством.

Як зазначалось вище, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 року вирішено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дочки.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2025 року становить - 3196 грн..

З огляду на вищезазначені обставини, зокрема постійне проживання дитини з матір`ю, яка здійснює догляд за нею, збільшення віку дитини та потреб на її утримання, обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, який на даний час є військовослужбовцем та відповідно отримує грошове забезпечення, враховуючи право стягувача аліментів на визначення способу виконання обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, встановленого рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021, а тому позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2021 у справі №443/1261/20, та стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий суддя С.І Сливка