Справа № 630/458/25
Провадження № 2-о/630/24/25
УХВАЛА

21 квітня 2025 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О. розглянувши матеріали за заявою адвоката Вишковського Євгена Леонідовича, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою від 15 квітня 2025 року в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з лютого 2008 року по грудень 2024 року.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 познайомились у 2007 році, а з лютого 2008 року почали проживати разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_4 . В цьому ж будинку була зареєстрована з 2005 року і проживала мати ОСОБА_4 ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 і ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , але реєстрація народження дитини була здійснена зі слів матері. Тому ОСОБА_4 не зазначений у свідоцтві про народження дитини в якості батька, але ОСОБА_4 знав, що ОСОБА_5 його рідна донька та виховував її як батько. Починаючи з 2008 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 мали взаємні права і обов`язки, разом виховували дитини, мали спільний бюджет та спільно утримувати будинок, в якому проживали, та навіть ОСОБА_1 самостійно сплачувала витрати на утримання будинку, в якому проживала з ОСОБА_4 . Але ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, зник безвісті 16 грудня 2024 року під час виконання бойового завдання.

Представник ОСОБА_3 також вказав, що наразі встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику ОСОБА_1 для реалізації права на прийняття спадщини, що залишилась після ОСОБА_4 .

Ознайомившись зі змістом заяви, приходжу до висновку, що викладені у ній обставини вказують на існування спору про право.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Правило ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Таким чином, вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу нерозривно пов`язана з необхідністю вирішення цивільного спору, пов`язаного із захистом заявником свої прав, інтересів та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, поділу спільного сумісного майна подружжя, права на утримання дитини у виді аліментів тощо.

Це вказує на можливе існування спору між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , до якого можуть бути пред`явлені позовні вимоги, пов`язані із захистом прав та обов`язків заявника і засновані на необхідності встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у певний період часу.

Представник заявника у поданій заяві вказав, що ОСОБА_4 за місцем проходження військової служби вважається зниклим безвісті. Але така обставина не виключає існування спору про право з огляду на положення ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», якою визначено, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Отже до моменту встановлення у порядку, визначеному ЦПК України, факту смерті ОСОБА_4 або до моменту оголошення його померлим не припиняється існування його майнових і немайнових прав.

З цього також випливає відсутність підстав для встановлення факту, з яким пов`язана можливість виникнення у заявника права на спадкування, адже відкриття спадщини пов`язано саме зі смертю особи. Та оскільки наразі відсутній зареєстрований факт смерті ОСОБА_4 , для заявника, якщо вона вважає себе спадкоємцем за законом, не виникає право на спадкування, оскільки правовідносини, пов`язані з переходом прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, не виникають.

Разом із тим, з огляду на формулювання у тексті заяви мети встановлення факту, що має юридичне значення, - вирішення питання про прийняття спадщини, слід звернути увагу заявника на те, що прийняття спадщини відбувається в порядку, передбаченому ст.ст. 1268, 1269 ЦК України та Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, і такі дії можуть бути вчинені за власним волевиявленням особи, яка вважає себе спадкоємцем померлої особи, і вчинення таких дій не залежить від встановлення факту проживання однією сім`єю чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

У тому разі, якщо смерть ОСОБА_4 все ж таки настала і зареєстрована у встановленому порядку, із поданої заяви знову ж таки вбачається існування спору про право з огляду на те, що з ОСОБА_4 , як це зазначено у заяві, спільно проживає його матір ОСОБА_2 , яка за законом віднесена до спадкоємців першої черги, в той час як ОСОБА_1 за підтвердженого факту проживання зі ОСОБА_4 однією сім`єю не менше п`яти років за законом буде віднесена до числа спадкоємців четвертої черги. Від так вирішення спірних питань, пов`язаних з правом на спадкування та одержання свідоцтва про право на спадщину, можливо здійснити лише в судовому порядку у спосіб звернення відповідним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в справі за заявою адвоката Вишковського Євгена Леонідовича, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 25 квітня 2025 року.