Справа № 548/969/25
Провадження №2/548/492/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23.04.2025 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.04.2025 звернулась до Хорольського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, у якій прохає позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківськх прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язати орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що цю позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачці строку для усунення її недоліків, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 5, 7 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст.19 Сімейного Кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Позивачкою не зазначено чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із наданням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Цей висновок виготовляється за результатами засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки такого висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Отже, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідачки будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідачки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відтак, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Однак, позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено, а до позову не долучено належних доказів щодо попередження відповідачки ОСОБА_2 (матері неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази. Збір означеної доказової бази є вихідною та початковою задачею, яка передує всім іншим етапам процесу позбавлення батьківських прав. Такий етап можна назвати підготовчим й основним. Далі процес позбавлення батьківських прав можна умовно поділити на 3 етапи:

1 етап - етап звернення з відповідною заявою про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини,

2 етап - судовий етап,

3 етап - виконання судового рішення про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві позивачка не зазначила чи досудове врегулювання спору здійснювалось.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суддя з наданих до суду матеріалів встановив, що позовна заява ОСОБА_1 не містить позовної вимоги щодо стягнення аліментів із відповідачки на утримання неповнолітніх дітей в разі задоволення позову про позбавлення її батьківських прав.

Також, всупереч вимогам п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Крім того, суддя вважає за необхідне зауважити, що до матеріалів позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Садовим В.В. під час розгляду справи у Лубенському міськрайонному суді Полтавської області.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням вищевикладеного, суддя доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наданням позивачці десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду доказів розгляду питання про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітейв досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку;

- уточнення позовних вимог з урахуванням питання про стягнення аліментів із відповідачки на утримання неповнолітніх дітей у разі позбавлення її батьківських прав щодо них відповідно до ст. 166 СК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, залишити без руху та надати позивачці для усунення її недоліків строк десять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення вказаних недоліків у визначений строк позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачці без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ухввла В.П. Старокожко