КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року місто Київ.

Справа № 752/1746/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7432/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді доповідача Желепи О.В.,

суддів: Соколової В.В., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн», в інтересах якого діє адвокат Бондар Андрій Вікторович, на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року (ухвалено у складі судді Хоменко В.С., дата складення повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн», Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала вказана цивільна справа.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Цемлайн», РГС МВС в м. Києві про звернення стягнення на предмет застави залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року в справі № 752/1746/19.

09 грудня 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява представника третьої особи ТОВ «Цемлайн» - адвоката Бондаря А.В., в якій останній просив ухвалити додаткове рішення в справі, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цемлайн» понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що вказана сума коштів є витратами на забезпечення представництва в межах цієї справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» - адвоката Бондаря Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн», Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про звернення стягнення на предмет застави повернуто заявнику.

Не погодившись з такою ухвалою, представник третьої особи подав апеляційну скагу в якій просить скасувати ухвалу від 16 січня 2025 року у справі № 752/1746/19 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Мотивуючи скаргу зазначає, що правильним є застосування за аналогією положень частини 12 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Суд повертаючи заяву порушив норми процесуального закону. Встановлені судом обставини з приводу відсутності у третьої особи, що подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу процесуальної дієздатності не відповідають дійсності та спростовуються наявними в справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає є частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Повертаючи без розгляду заяву представника третьої особи про відшкодування витрат на правниичу допомогу, суд керувася п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, та вважав встановленою: відсутність у заявника процесуальної дієздатності.

Колегія суддів, не погоджується з такими висновками, так як вони спростовуються матеріалами справи.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю з моменту її створення (ч. 1 ст. 25, ст. 80 ЦК України). Цивільно-процесуальна дієздатність це здатність особи здійснювати свої процесуальні права

Цивільною процесуальною дієздатністю наділені усі юридичні особи з моменту їх реєстрації до припинення юридичної особи. Юридичних осіб у суді представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

З матеріалів справи не вбачається, та судом не встановлено, що третя особа ТОВ «Цемлайн» припинено, та до єдиного державного реєстру внесені відмості про припинення такої юриждичної особи.

Заяву про стягнення витрат на правничу допомогу подано повноважним представником третьої особи (учасником справи)- Бондарем Андрієм Вікторовичем, повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої допомоги на а.с. 59 т.2.

За таких обставин, суд безпідставно повернув заяву третьої особи та не розглянув її в порядку ст. 270 ЦПК України.

Разом з тим, суд вірно послався на ст. 142 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, яка регулює питання розподілу судових витрат, в разі залишеннґя позову без розгляду.

Частиною 5 статті 142 ЦПК України, передбачено, що в разі залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на ч.12 ст. 141 ЦПК України не підлягає до застосування у випадку, коли позов було залишено без розгляду, оскільки питання розподілу витрат в такому випадку врегульовано саме ст. 142 ЦПК України, якою законодавець не передбачив права третьої особи на відшкодування, понесених нею витрат.

Разом з тим, повертаючи заяву заявникові, суд не врахував, що за результатами розгляду заяви поданої в порядку ст. 270 ЦПК України, учасником справи, суд або ухвалює додаткове судове рішення, або ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Так як повноваженням ухвалювати додаткове рішення, наділено лише суд, що ухвалив остаточне рішення у справі, у апеляційного суду відсутні повноваження на розгляд поданої заяви по суті, заявлених вимог.

Повертаючи з порушенням норм процесуального права заяву без розгляду , суд постановив ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, яка відповідно до ст. 379 ЦПК України, за встановлених апеляційним судом обставин, підялгає скасуванню з передачею заяви для продовження розгляду.

Керуючис ст.ст. 367, 379, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва скасувати, заяву передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її підписання.

Суддя -доповідач О.В. Желепа

Судді В.В. Соколова

Н.В. Поліщук