Провадження №2/523/3770/25
У Х В А Л А

"24" квітня 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (місцезнаходження: просп. Бандери Степана, 22, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИЛА:

У провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ТзДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 липня 2021 року в м.Одесі по просп.Добровольського, за участю транспортних засобів «Daewoo Lanos» під керуванням відповідача, якого визнано виним у вчинені ДТП, та «Kia Sportage», який застрахований позивачем за договором добровільного страхування «КАСКО».

Суддею Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г. 20 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.Розгляд справи по суті не розпочинався.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 541/0/15/25 від 18 березня 2025 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Суворовського районного суду м.Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з ч.7 ст.33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положення ч. 11 ст. 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

17 квітня 2025 року при повторному автоматизованому розподілі суддю Середу І.В. визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

За положеннями ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Звертаючись до Суворовського районного суду м. Одеси, позивач керувався положеннями ст.27 та п.9 ст.28 ЦПК України за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, зазначеним у постанові суду № 523/12855/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді №1318703 від 24 квітня 2025 року, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за даними Єдиного державного демографічного реєстру з 01.01.1990 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Суворовського районного суду м.Одеси.

Статтями 263-264 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

Під час вирішення питання щодо підсудності справи суд також враховує правові висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловлені в постанові 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що справа не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, у зв`язку з чим її слід передати на розгляд Березівському районному суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, передати на розгляд Березівському районному суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 24 квітня 2025 року.

Суддя