Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1499/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С..С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. В.Копаня, Берегівського (колишнього Виноградівського) району помер батько позивача ОСОБА_3 , який залишив заповіт на користь позивача. Після його смерті залишилося спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 0,89 га, без присвоєного кадастрового номера, із вказаним власником ОСОБА_3 (колишній мешканець АДРЕСА_1 ), яка розташована на території с. В.Копаня Берегівського (колишнього Виноградівського) району, Закарпатської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члена КСП «Копанське» серії ЗК № 0127497, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 17020. Позивач вказує, що вона прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі не змогла, у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист-відмова державного нотаріуса за № 27/01-16 від 26.02.2025. Жодних претензій (вимог) до спадкового майна відповідач (мати позивача та дружина спадкодавця) ОСОБА_2 не має.

За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на майно у порядку спадкування за заповітом, а також просить суд встановити факт родинних відносин між нею та її батьком, оскільки у свідоцтві про народження позиваа вона значиться по батькові ОСОБА_4 , а в свідоцтві про смерть спадкодавця такий зазначений із іменем ОСОБА_5 .

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подала через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивача визнає повністю та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Третя особа, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче засідання також не з`явилася.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про ухвалення в підготовчому провадженні рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.В.Копаня, Берегівського (колишнього Виноградівського) району помер мій батько ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.02.2024.

На момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прожив і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости за № 20.3-07/115 від 03.03.2025 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт від 10 листопада 2020 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокопанської сільської ради Виноградівського району Сергеєва О.Ю., згідно якого: «все належне мені на день смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті, заповідаю: дочці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідач ОСОБА_2 - дружина спадкодавця, як спадкоємець за законом на спадкове майно не претендує та не заперечує проти успадкування спадщини позивачем.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема на таке майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на який не виготовлено правовстановлюючі документи та який рахується за спадкодавцем на підставі записів у погосподарській книзі та даних КП "Виноградівське РБТІ";

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 0,89 га, без присвоєного кадастрового номера, із вказаним власником ОСОБА_3 (колишній мешканець АДРЕСА_1 ), яка розташована на території с. В. Копаня Берегівського (колишнього Виноградівського) району, Закарпатської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члена КСП «Копанське» серії ЗК № 0127497, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17020.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть від 12.02.2024 за №92), мешканець АДРЕСА_1 , на день смерті за вказаною адресою проживав разом з: жінка : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зять : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( зареєстрований АДРЕСА_2 ); онук : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; онук : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою старости за №20.3-07/116 від 03.03.2025 року.

Таким чином, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Той факт, що ОСОБА_3 є рідним батьком позивачки ОСОБА_1 підтверджується наступними документами:

- Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23 червня 1980 року на « ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 », в графі «Батько» вказано « ОСОБА_10 », а у графі «Мати» вказано « ОСОБА_2 » ;

- Свідоцтвом про одруженням серії НОМЕР_3 від 29.01.2000 року, згідно якого « ОСОБА_6 » і « ОСОБА_9 » 29 січня 2000 року одружились ;

- Свідоцтвом про одруженням серії НОМЕР_4 від 20.03.2024 року, згідно якого « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_2 » 03 травня 1969 року одружились ;

- Довідкою за підписом сільського голови Балаж В.В., за №20.03-07/116 від 03.03.2025 року, згідно якої «на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним проживали і були зареєстровані по АДРЕСА_1 : дочка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зять : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( зареєстрований АДРЕСА_2 ); онук : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; онук : ОСОБА_8 .

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори , але оформити спадкові права не змогла, оскільки відповідно до письмової відповіді за №27/01-16 від 26.02.2025 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою такої відмови вказано відсутність правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

З матеріалів справи встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок за життя спадкодавця не виготовлено, а оригінал державного акта у позивача відсутній, тому вона позбавлена можливості отримати через нотаріальну контору свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та на земельну ділянку площею 0,89 га.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Технічну інвентаризацію житлового будинку проведено.

Згідно з довідкою №200 від 25 жовтня 2018 року, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» нерухоме майно в с.В.Копаня по АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_11 .

Згідно даних технічного паспорта та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентарізації» за № 234 від 26.02.2025 р., на час обстеження майна станом на січень 2025 року, встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений. Рід побудови будинку 1936.

Загальна корисна площа будинку складає: 103,5 м.кв., в тому числі житлова 42,1 м.кв. На земельній ділянці знаходяться:- житловий будинок літ.А-саман; -літня кухня літ.Б цегла/саман; -корівний літ.В-саман; - вбиральня літ.Г-цегла; -свинарник літ.Д-цегла; - ворота №1-металеві; -огорожа №2-металева; -тротуар І-бетонний. Інвентаризаційна вартість майна станом на січень 2025 року становить: двісті двадцять дев`ять тисяч триста сімнадцять гривень.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 не оформлені.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовстановлюючих документів на спадковий будинок не оформлено, тому держава офіційно не визнає ні право власності спадкодавця на нерухоме майно, ні право власності спадкоємця, набуте в порядку спадкування.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24- 753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, статтями 5, 16, 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженої в селі В. Копаня, Виноградівського району Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на :

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , із загальною площею житлового будинку - 103,5 м.кв., в тому числі житловою 42,1 м.кв.;

- на земельну ділянку площею 0,89 га, без присвоєного кадастрового номера, із вказаним власником ОСОБА_3 , яка розташована на території села В. Копаня, Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члена КСП «Копанське» серії ЗК № 0127497, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 17020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко