печерський районний суд міста києва
пр. № 2-6057/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними та скасування розпорядження, встановлення графіку спілкування батька з дитиною,

УСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 17 квітня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

17 квітня 2025 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи.

17 квітня 2025 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному порядку.

18 квітня 2025 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного розпорядження Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 лютого 2025 року № 39.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вказано, що за формулюванням, викладеним у даному розпорядженні не зрозуміло, що означають дні та години вказані в розпорядженні, які саме способи участі у вихованні дітей передбачені цим розпорядженням, які способи спілкування з донькою передбачені цим розпорядженням, в якому місці мають відбуватись побачення та за яких умов. Крім цього, є обґрунтовані припущення, які свідчать про реальну загрозу утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, тому що дотримання спірного графіку спілкування призведе до порушення ритму життя доньки, додатковий психоемоційний стрес та поглибить емоційне відторгнення доньки до батька. Так, наводиться випадок, коли 01 квітня 2025 року у ліцеї №86 «Консул» Печерського району м. Києва, посеред навчального процесу, приблизно о 11.15, до школи завітав ОСОБА_3 і під час проведення уроку вимагав зустрічі з донькою. З приводу цих подій були відібрані добровільні пояснення у викладача англійської мови ОСОБА_4 , яка розповіла, що після приходу до школи ОСОБА_3 вона зателефонувала ОСОБА_2 і остання в телефонній розмові із нею повідомила, що не заперечує проти цієї зустрічі і лише попросила запитати згоду доньки, однак ОСОБА_5 у цей день відмовилась спілкуватись з батьком і не захотіла виходити до нього з класу, після чого ОСОБА_3 кілька разів повторив ОСОБА_4 що їй необхідно «змусити» ОСОБА_5 вийти до нього, на що ОСОБА_4 відмовила і пояснила що вона не має права примушувати дитину до будь-яких дій. Крім того ОСОБА_4 розповіла, що вже не вперше була свідком зустрічей ОСОБА_5 з ОСОБА_3 і відмітила, що ОСОБА_5 поводила себе дуже відсторонено від батька, намагалась постійно дивитись в інший від нього бік уникати зорового контакту з ним та намагалась сконцентрувати погляд на якихось предметах осторонь. На його запитання відповідала холодно і без зацікавленості у спілкуванні. Так, поведінка ОСОБА_3 , який не просто нехтує правами дитини, а цілеспрямовано вчиняє дії, неминучим наслідком яких є порушення психоемоційного стану доньки, в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є вчиненням відповідачем по відношенню до доньки домашнього насильства та вираженого у формі психологічного насильства. Також спірне розпорядження використовується відповідачем, у тому числі, з метою тиску на позивача, так ОСОБА_3 08 квітня 2025 року подав до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації заяву з вимогою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за начебто невиконання вказаного розпорядження та просив вжити заходів для забезпечення виконання рішення органу опіки та піклування, при цьому чітко усвідомлюючи, що такі його дії прямо суперечать бажанню доньки. Маніпулювання та примус з використання вказаного розпорядження з боку відповідача в першу чергу шкодить дитині, та може призвести до неминучих порушень її психоемоційного стану, особливо враховуючи вік ОСОБА_5 , яка наразі навпаки потребує підтримки та розуміння збоку батьків.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Враховуючи, що спір виник з сімейних правовідносин і прямо впливає на малолітню дитину - доньку сторін, суд оцінює доводи заявника в першу чергу з погляду захищеності та існування очевидної загрози порушення її прав та інтересів дитини у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оспорюваним розпорядженням від 07 лютого 2025 року № 39 про визначення участі батька у вихованні дитини, виходячи з того, що батьки не можуть дійти згоди щодо участі у вихованні спільної дитини ОСОБА_5 , визначено участь ОСОБА_3 у вихованні дитини наступним чином:

- другі та четверті вихідні місяця з 11:00 суботи до 19:00 неділі;

- у дні офіційних державних свят, які відповідно до постанов Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями в державі з 11:00 до 19:00 у непарні роки;

- у дні народження дитини з 14:00 до 19:00 у непарні роки;

- відпочинок дитини з батьком у літній час: перша половина червня - 15 днів, друга половина липня - 15 днів, перша половина серпня - 15 днів з 11:00 першого дня вказаного періоду до 19:00 останнього дня вказаного періоду;

- другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 11:00 першого дня вказаного періоду до 19:00 останнього дня вказаного періоду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного акту індивідуальної дії - розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 39 від 07 лютого 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними та скасування розпорядження, встановлення графіку спілкування батька з дитиною, задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення участі батька у вихованні дитини» № 39 від 07 лютого 2025 року про визначення участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними та скасування розпорядження, встановлення графіку спілкування батька з дитиною № 757/17785/25-ц.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова