справа № 165/832/25
провадження №2/165/478/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гайворонського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Нововолинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Волиньвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

Позовні вимоги обгрунтовує наступним.

З 09 червня 2015 року він працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля». На підставі наказу №196/к від 13 грудня 2021 року був звільнений з посади за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України. Зазначає, що відповідачем була йому нарахована, однак залишилась не виплаченою заробітна плата, яка станом на 02.01.2025 складає 62 809,45 грн. Оскільки ДП "Волиньвугілля" на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, тому сума компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, яку відповідач зобов`язаний сплатити на його користь, складає 34 153,07 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 62 809,45 грн заборгованої заробітної плати та 34 153,07 грн компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати

Ухвалою від 17 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права.

Як встановлено судом, позивач перебував у трудових відносинах із ДП «Волиньвугілля» з 09 червня 2015 року, працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля», 13 грудня 2021 року був звільнений з посади за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.7).

Відповідно до довідки ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №04/9.1/01-19 від 02 січня 2025 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 822,55 грн, при звільненні з роботи ОСОБА_1 до виплати належало 83 740,66 грн (а.с.11).

За період з вересня 2021 року по грудень 2021 року позивачу була виплачена частина заборгованості по заробітній платі в сумі 20 931,21 грн, що підтверджується довідкою ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №06/9.1/01-19 від 02.01.2025 (а.с.13).

Згідно довідки ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №05/9.1/01-19 від 02 січня 2025 року невиплачена сума, належна позивачу при звільненні з роботи, станом на 02.01.2025 складає 62 809,45 грн (а.с.12).

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із частиною першою статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.115 КЗпП України, ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативними актами роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Таким чином, невиплачену ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 62 809,45 грн слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, суд виходить з такого.

Згідно норм статей 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За нормами ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» компенсація у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати входить до структури заробітної плати і є додатковою заробітною платою.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

У відповідності до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Позивачем надано розрахунок суми компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, яка станом на лютий 2025 року складає 34 153,07 грн.

Наданий розрахунок компенсації не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.

Враховуючи наведені обставини, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 62 809,45 грн заборгованої заробітної плати та 34 153,07 грн компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 62 809 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`ять) гривень 45 копійок заборгованої заробітної плати; 34 153 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят три) гривні 07 копійок компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Волиньвугілля» (, юридична адреса: вул.Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, 45400.

Головуючий суддя Олександр ГАЙВОРОНСЬКИЙ