Провадження № 2-о/522/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 27.12.2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 06.09.2003 року, проживали разом до 13.12.2007 року, розірвавши його в органах РАГСУ, про що є свідоцтво про розірвання шлюбу -актовий запис № 251 від 13.12.2007 року. Але вони зберігали гарні стосунки, проживаючи періодично разом, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька - ОСОБА_4 . В свідоцтві про народження дитини, зі слів матері батько вказаний: « ОСОБА_3 ». Запис про батька в книзі записів актів громадянського стану про народження було проведено за прізвищем матері « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а ім`я та по батькові батька - за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_4 своєю донькою, зустрічався з нею, проводив час, займався вихованням доньки, виконував свої батьківські обов`язки, піклувався про її здоров`я, навчання, фізичний, духовний та моральний розвиток. Але у зв`язку з тим, що після народження доньки поїхав на деякий час в інше місце, а також у зв`язку з тяжкою хворобою останнього, оформлення документів на дитину переносилось у часі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після своєї смерті, він залишив заповіт на спільну доньку - ОСОБА_4 , донька зареєструвала заяву про вступ до спадщини у нотаріуса. Після смерті батька, заявниця вирішила оформити свідоцтво про народження дитини з прізвищем та даними батька - ОСОБА_3 , відновити документальне споріднення з бабусею, матір`ю покійного батька дитини - ОСОБА_2 .

Матеріали заяви суддя отримала 30.12.2024 року.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 03.02.2025 року.

До суду 16.01.2025 року від Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли пояснення, згідно яких просили розглядати справу без участі представника відділу та ухвалити рішення на розсуд суду.

У судовому засіданні 03.02.2025 року була присутня ОСОБА_1 , яка пояснила, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вона має намір встановити фактичне батьківство своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Пояснила, що є мати померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з якою у них добрі стосунки та яка визнає свою онуку.

На питання головуючого по справі заявниця пояснила, що 27.09.2024 року було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 . Також зазначила, що є заповіт на доньку ОСОБА_4 , а бабуся ОСОБА_2 відмовилася від своєї частки на користь дитини. Не заперечувала проти залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання заявниці, приєднано до матеріалів справи витяг зі спадкового реєстру та копію заповіту. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - ОСОБА_2 .

Розгляд справи відкладено на 31.03.2025 року з метою витребування у приватного нотаріуса ОМНО Чередниченко Г.А. спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 03.02.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганни Анатоліївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №04/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 10.08.2024 року, актовий запис №1630).

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії спадкової справи № 04/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 31.03.2025 року з`явилися ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , яка надала свої пояснення та підтримала заяву.

Суд огляну оригінал висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 04.11.2024 року.

Оголошено перерву до 14.04.2025 року.

У судове засідання 14.04.2025 року з`явилася ОСОБА_1 , просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 251 від 13.12.2007 року. (а.с. 9)

З заяви вбачається, що заявниця з ОСОБА_3 зберегла гарні стосунки, проживали вони періодично разом як подружжя, вели спільне господарство.

Від цих відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина - донька - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 436. Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Оскільки на момент народження дитини заявниця не перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, в порядку ч. 1 ст. 135 СК України батьком новонародженої дитини був записаний ОСОБА_3 , тобто особа за вказівкою матері дитини, в даному випадку, із прізвищем, що відповідає прізвищу матері дитини, ім`ям та по батькові, що повністю співпадає з даними біологічного батька дитини, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 21.07.2011 року. (а.с. 11).

За життя ОСОБА_3 визнав себе батьком дитини з самого її народження, зустрічався з донькою, проводив з нею час, займався вихованням доньки, виконував свої батьківські обов`язки і щодо її матеріального забезпечення, піклувався про доньку та її здоров`я, навчання, фізичний та духовний розвиток дитини.

Однак у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_3 оформлення документів на дитину переносились.

ОСОБА_3 склав заповіт № 52310018, який був посвідчений 17.01.2012 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В., бланк ВРО839702, номер в реєстрі 7-100. Заповідач заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у віці 48 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.08.2024 року серії НОМЕР_1 , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1630. (а.с. 30).

Оскільки за життя ОСОБА_3 не встиг належним чином оформити визнання батьківства щодо дитини, хоча цілком і повністю цього прагнув, ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду із заявою, якою просила встановити факт того, що ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 45019 від 04.11.2024 року, виконаного ТОВ «Мама Папа», вбачається, що ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складає 99,98 %. (а.с. 12-29)

З витребуваної спадкової справи № 04/2024 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 27.09.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганни Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України (1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Та обставина, що ОСОБА_3 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приймав активну участь у її вихованні, забезпеченні, турбувався про неї як за донькою, та неповнолітня є онукою ОСОБА_2 , що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 45019 від 04.11.2024 року.

Крім того, обставини справи підтвердили як заявниця ОСОБА_1 , так і заінтересована особа ОСОБА_2 -мати ОСОБА_3 у судовому засіданні 31.03.2025 року.

Так, ОСОБА_1 пояснила, що вона із ОСОБА_3 була у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року, в грудні 2007 року вони розірвали шлюб, однак вони продовжували спілкуватись, проживати разом, вести спільне господарство як подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина - донька ОСОБА_4 , та у свідоцтва батько дитини був записаний зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Пізніше їх спільне життя не склалось, однак ОСОБА_3 виконував усі свої батьківські обов`язки стосовно дитини, спілкувався з нею, піклувався про неї та її здоров`я, ним також було складено заповітна ім`я дитини. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Заявниця хоче, щоб у дитини був оформлений батько, було проведено ДНК експертизу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала заяву та пояснила, що вона є матір`ю померлого, усе сказане заявницею є правдою, донька заявниці є донькою її сина, який помер. Розірвання шлюбу між заявницею та померлим було до народження онуки. За життя померлий робив усі дії для дитини як її батько, оскільки це його дитина, він склав на її ім`я заповіт. Онука це член їх сім`ї, її народження вони приймають та не вважають її нерідною. Крім того є ДНК експертиза, що підтверджує споріднення.

З урахуванням наявності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження факту батьківства ОСОБА_3 , який помер, стосовно ОСОБА_4 , а саме показань заявниці та заінтересованої особи, висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.

Крім цього, суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вищевикладене, повно та об`єктивно оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 125, 128, 130, 135 СК України, ст.ст. 3, 76, 79-81, 89, 258, 264, 265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженець м. Рені Ренійського району Одеської області України, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Одеси Одеської області України.

Зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 436 про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого 08.10.2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженець м. Рені Ренійського району Одеської області України, громадянин України»; ім`я, прізвище, по батькові дитини, дату народження та місце народження - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 23.04.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.