Справа № 643/5584/15-ц
Провадження № 6/643/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до Московського районного суду м. Харкова із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 643/5584/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 року по справі № 643/5584/15-ц видано виконавчий лист від 12.11.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у сумі 33 519,88 грн., за кредитним договором.

Виконавчий лист у цій справі предявлявся до виконання до Основянсько-Слобідського ВДВС м. Харкова.

Відповідно до АСВП постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена державним виконавцем від 21.09.2018 року. Станом на 25.12.2024 рік постанова про повернення виконавчого документу стягувачу та виконавчий лист до стягувача не надходили.

З метою пошуку виконавчого листа стягувачем зроблено запит до Головного територіального управління Мін`юсту, на який отримано відповідь 13.12.2024 року у якій вказано, що на виконанні даний виконавчий лист в Основ`янсько-Слобідського ВДВС м. Харкова не перебуває.

Таким чином, встановлено, що на теперішній час виконавчий лист втрачено.

Виконавче провадження повторно не зареєстровано та не перебуває на виконанні у ВДВС.

Як на поважність причин пропуску строку для пред`явлення повторно виконавчого листа до виконання заявник посилається на систематичність зміни кадрового ресурсу установи та здійсненням пошуку виконавчого листа.

У судовоме засідання сторони не зявились, повідомлялись належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України дає підстави для висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 зазначив про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з цим, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Отже, приписи п.п. 17.4 п. 1 р. XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам ч. 1 ст. 433 ЦПК України, і не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Звертаючись до суду з даною заявою представник заявника зазначив, що Виконавчий лист у цій справі предявлявся до виконання до Основянсько-Слобідського ВДВС м. Харкова.

Відповідно до АСВП постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена державним виконавцем від 21.09.2018 року. Станом на 25.12.2024 рік постанова про повернення виконавчого документу стягувачу та виконавчий лист до стягувача не надходили.

З метою пошуку виконавчого листа стягувачем зроблено запит до Головного територіального управління Мін`юсту, на який отримано відповідь 13.12.2024 року у якій вказано, що на виконанні даний виконавчий лист в Основ`янсько-Слобідського ВДВС м. Харкова не перебуває.

Таким чином, встановлено, що на теперішній час виконавчий лист втрачено.

Виконавче провадження повторно не зареєстровано та не перебуває на виконанні у ВДВС.

Як на поважність причин пропуску строку для пред`явлення повторно виконавчого листа до виконання заявник посилається на систематичність зміни кадрового ресурсу установи та здійсненням пошуку виконавчого листа.

Так, судом встановлено, рішенням рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 року по справі № 643/5584/15-ц видано виконавчий лист від 12.11.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у сумі 33 519,88 грн., за кредитним договором.

Виконавчий лист у цій справі предявлявся до виконання до Основянсько-Слобідського ВДВС м. Харкова.

Відповідно до АСВП постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена державним виконавцем від 21.09.2018 року.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Таким чином, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як виконавчих документів, виданих після набрання чинності 05 жовтня 2016 року Законом № 1404-VIII, так і виконавчих документів, які були видані на виконання судових рішень до 05 жовтня 2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05 жовтня 2016 року.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.12.2018 у справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019 у справі № 904/10285/15.

Отже, строк пред`явлення виданого у даній справі виконавчого листа до виконання сплив через три роки після повернення його стягувачу, а саме 21.09.2021 року.

Матеріали справи не містять доказів, що, починаючи з дня отримання виконавчих листів, або з того моменту як дізнався про повернення йому виконавчого листа та протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», стягувач вживав активні дії для реалізації своїх прав з виконання рішення суду у даній справі та звертався з відповідними заявами до органів виконавчої служби.

В силу приписів ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, як учасник виконавчого провадження, має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, має право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони виконавчого провадження зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Отже, строк для подання виконавчого листа у справі № 643/5584/15-ц до примусового виконання був пропущений. Поважні причини, які можуть бути підставою для поновлення вказаного строку, заявником не доведені.

Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідних дій стягувачем, тоді як правомірність очікування виконання рішення суду цілком залежала від дій стягувача.

Жодної обставини, яка б унеможливила реалізацію стягувачем своїх прав і обов`язків у процесі примусового виконання судового рішення, заявник не наводить.

Протягом тривалого часу, а саме з 21.09.2021 року стягувач не вчиняв жодної дії з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заявник не був позбавлений можливості з`ясувати відомості про хід виконавчого провадження.

Посилання заявника на те, що систематичність зміни кадрового ресурсу установи та здійсненням пошуку виконавчого листа, матеріалами справи не підтверджені, а також самі по собі не можуть слугувати доказами поважності причин пропуску строку для звернення стягувача з виконавчим листом до виконання.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа у справі № 643/5584/15-ц до виконання, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви з урахуванням вищевикладеного.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 433, пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 28 квітня 2025 року.

Суддя - О.О. Олійник