Справа № 183/5895/24
№ 2/183/930/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-
1.Стислий виклад позиції та заперечень сторін.
Позов обґрунтований тим, що 17.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 4045924. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про вільне волевиявлення відповідача на укладення даного договору.
29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, за яким було передано право вимоги за означеним кредитним договором, що в подальшому передано ТОВ «Вердикт Капітал» позивачу ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4045924 від 17.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Станом на день звернення з позовом відповідачем умови кредитного договору не були виконані, заборгованість за кредитним договором не сплачена.
Загальний розмір заборгованості відповідача на день подання позову становить 99 637,86 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 14 114,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 84 023,86 грн., заборгованість за комісію 1500,00 грн.
2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 15 листопада 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного з повідомленням (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень (а.с.47).
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
3.Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази
В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Судом прийнято усі письмові докази, що долучені до позовної заяви.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 17.08.2021 на веб-сайті за адресою: miloan.ua, заповнила анкету-заяву на кредит № 4045924 (а.с. 12).
Цього ж дня, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено електронний договір № 4045924 про надання споживчого кредиту з додатками - графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с. 10-11,13).
Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 1.1 договору, на умовах, визначених цим договором, на строк визначений в п. 1.3 кредитодавець надає позичальнику кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання на умовах та в с троки/терміни, що визначені договором.
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору).
Відповідно до п. 1.6 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 договору (п. 1.7 договору).
Положення пунктів 2.3-2.4 кредитного договору стосовно нарахування процентів та продовження строку дії договору викладено таким чином, а саме:
«... 2.3.1. Продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових стандартних (базових) умовах наступним чином:
2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах:
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.
2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах:
Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом на може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у:
а) здійсненні платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 65 Правил;
б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, 2.3.1.1, 2.3.1.2 Договору.
Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3 термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку № 1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1, 2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком.
2.4. Повернення кредиту та сплата винагород (плати):
2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
2.4.2. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 Договору».
Положення пункту 3.2.5 та розділу 4 кредитного договору передбачають при настанні певних умов право позикодавця стягувати заборгованість із позичальника в примусовому порядку, нараховувати проценти за стандартною процентною ставкою, штраф, пеню.
У випадку здійснення позичальником платежів за комісії за управління та обслуговування кредиту, процентів, частки заборгованості з кредиту, або нездійснення таких платежів, процентна ставка підвищується з 1,0 процентів від залишку кредиту на день до 5 процентів від залишку кредиту на день, підвищена процентна ставка починає застосовуватись після обумовленого п. 1.4 строку кредитування та за рішенням кредитодавця (підпункти 2.3.1.1-2.3.1.2 договору).
Відповідачем підписано електронним цифровим підписом договір, про що свідчить довідка про ідентифікацію, 17.08.2021 року отримано відомості одноразового ідентифікатору на визначений номер телефону оператора мобільного зв`язку (а.с 13).
Загальна сума заборгованості відповідача включає несплачені кредит, проценти за користування кредитом, комісію за надання та обслуговування кредиту, станом на 10.05.2024 р. становить 99 637,86 грн. (а.с 17).
Як вбачається із даного розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та інших зобов`язань не виконала станом на 10.09.2021 (останній день визначеного п. 1.4 договору строку кредитування).
Даний розрахунок заборгованості є допустимим та належним доказом за виключенням того, що визначений розмір заборгованості відповідача за договором № 4045924 (61 395,90 грн.) не має жодного зв`язку з кредитним договором, правами кредитодавця за кредитним договором та фактора за наведеним нижче договором факторингу.
Таким чином, без належної правової підстави ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало з 29.11.2021 року до 23.02.2022 року, поза строком дії кредитного договору, проценти за користування кредитом за означеним кредитним договором.
З розрахунку заборгованості від 10.05.2024 року, складеного ТОВ «Коллект Центр», вбачається, що відповідач за договором № 4045924 станом на 10.05.2024 року має заборгованість у розмірі 99 637,86 грн., однак не містить відомостей про складові заборгованості та розмір заборгованості в строк дії кредитного договору (а.с 17).
29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, за яким було передано право вимоги за означеним кредитним договором, що в подальшому передано ТОВ «Вердикт Капітал» позивачу ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, про що свідчать відповідні договори з додатками у вигляді реєстрів боржників (копії, а.с. 21-23, 27-30).
ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023.
Суд дійшов до таких висновків, а саме:
- відповідач ОСОБА_1 , підписавши одноразовим електронним підписом 17.08.2021 р. договір про надання споживчого кредиту, у відповідності до статей 3, 62 ЦК України добровільно погодилась на умови кредитного договору, взяла на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати процентів за їх користування та комісії за видачу кредиту;
- позивачем ТОВ «Коллект Центр», до якого за договором про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, перейшло право вимоги до відповідача, доведено зобов`язання ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням нею договору № 4045924 від 17.08.2021, у загальному розмірі 99 67,86 грн. за період з 17.08.2021 до 10.09.2021 (строку дії означеного кредитного договору);
- розмір заборгованості відповідача за період з 29.11.2021, що не охоплюється договором № 4045924 від 17.08.2021 та виходить за межі кінцевої дати строку дії договору 10.09.2021, є таким, що суперечить умовам кредитного договору та вимогам закону.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
4.Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст.11цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» наведені у статті 530 ЦК України, згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах висунення кредитодавцем вимоги достроково повернути кредитні кошти та відсотки за користування кредитом по своїй юридичній природі є зміною, визначеного у договорі строку, на який надався кредит (строку кредитування).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Строк кредитного договору є його істотною умовою, оскільки саме протягом цього строку сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частини 1, 2 ст. 631 ЦК України).
Із наведеного вище слідує, що кредитодавець ТОВ «Мілоан» внаслідок прострочення виконання зобов`язання відповідачем (невнесення періодичних платежів згідно графіку) змінив визначений у кредитному договорі строк кредитування, і достроково з 29.11.2021 року припинив нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом, що є припиненням кредитування відповідача.
Визначена кредитодавцем ТОВ «Мілоан» сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 4045924 від 17.08.2021 року станом на 29.11.2021 року у загальному розмірі 38 241,96 грн. перевірена судом, відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору.
Новий кредитор у грошовому зобов`язанні відповідача за кредитним договором - ТОВ «Вердикт Капітал» з 29.11.2021 поновив нарахування процентів за даним договором, що підтвердив своїм розрахунком заборгованості, нарахувавши за період з 29.11.2021 року до 23.02.2022 року проценти в розмірі 61 395,90 грн.
Такі дії кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» та вимоги позивача в цій частині, якому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, не відповідають ні умовам кредитного договору, ні вимогам закону, оскільки первісний кредитор (кредитодавець) фактично змінив строк користування кредитом (строк кредитування) та 29.11.2021 року відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право наявної у нього грошової вимоги станом на 10.09.2021, а саме: право достроково вимагати повернення відповідачем усієї заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом та комісії за видачу кредиту, на загальну суму 38 241,96 грн., а не право вимоги, що виникло б у майбутньому (майбутня вимога).
За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у стягненні з відповідача процентів у розмірі 61 395,90 грн., що становить різницю між заявленою позовною вимогою в розмірі 99 637,86 грн. та підтвердженою сумою заборгованості у розмірі 38 241,96 грн.
Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі кредитної заборгованості 38 241,96 грн., з яких: 14 114,00 грн. - неповернута сума кредиту (основний борг); 22 627,96 грн. - проценти за користування кредитом, нараховані кредитодавцем станом на 29.11.2021 року ; 1500,00 грн. - комісія за видачу кредиту.
5.Розподіл судових витрат.
За положеннями ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частин 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду під час розгляду справи було надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», з розрахунком вартості послуг, платіжної інструкції про оплату договору № 02-01/2023 від 02.01.2023, заявки № 613 від 26.04.2024, акта № 3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, ордер про надання правничої (правової) допомоги.
Враховуючи викладене, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що пропорційним даній категорії справ, обсягу здійсненої адвокатом роботи, з врахуванням матеріального стану відповідача, розумним та достатнім є відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість у розмірі 38 241,96 грн., з яких: 14 114,00 грн. - неповернута сума кредиту (основний борг); 22 627,96 грн. - проценти за користування кредитом, нараховані кредитодавцем станом на 29.11.2021; 1500,00 грн. - комісія за видачу кредиту.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 1162,17 гривень.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б.3, офіс 306.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Сорока О.В.