Справа №155/1977/24
Провадження №2/155/112/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.04.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Горохові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог

02 грудня 2024 року ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Свій позов мотивує тим, що 16 березня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заявку про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути до 16 березня 2024 року та сплатити проценти за користування ними в розмірі 48 %.

30 листопада 2021 року було укладено договір №114/2-47 відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року, що уклали АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року, що уклали АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №010/4038/82/854186.

Як зазначає позивач, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 32756,15 грн., з яких: 15553,93 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 8386,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 8815,88 грн. - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив нараховані відповідно до умов договору відсотки за користування кредитними коштами. З огляду на наведене, а також враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Коллект Центр» суму заборгованості за договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року в загальному розмірі 32756,15 грн., а також понесені судові витрати по справі, а саме 2422,40 грн. судового збору та 9000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надходив.

Рух справи в суді

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Яремчук С.М. розгляд справи відкладено на 24 квітня 2025 р.

Позиція учасників судового розгляду

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 16 березня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заявку про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом на строк 48 місяців, проценти (за користування кредитом) в тому числі за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 48,0 % річних (п.1.4 - 1.6) (а.с. 5).

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна карта» відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту, що стверджується особистим підписом (а.с. 5 зворот-6).

Банк виконав свої зобов`язання за договором і надав відповідачу можливість користуватись кредитними коштами, що підтверджено випискою по рахунку (а.с. 7 зворот 9). Надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також розміру заборгованості за кредитом. Як вбачається з наданої позивачем виписки з карткового рахунку відповідача № НОМЕР_1 , він активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, погашав заборгованість. Рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він був обізнаний із істотними умовами договору, оскільки регулярність та обсяг коштів, сплачених ним на погашення заборгованості указують на те, що відповідач діяв саме на виконання тих кредитних умов, що були зафіксовані у кредитному договорі від 16 березня 2020 року, та які прийняті ним.

Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк Аваль» по картковому кредиту за договором №010/4038/82/854186 від 16.03.2020 року, заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2021 року становить 15635,75 грн. з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 10000,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 5553,93 грн.; заборгованість за відсотками 81,82 грн. (а.с. 10 зворот).

30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

Згідно з Витягом з реєстру боржників від 15 грудня 2021 року до договору відступлення права вимоги 114/2-47 від 30 листопада 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року складає 15635,75 грн з яких: заборгованість за основною сумою боргу по кредиту - 15553,93 грн.; заборгованість за відсотками 81,82 грн. (а.с. 19).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Вердикт Капітал» (кредитний договір №010/4038/82/854186) станом на 10 січня 2023 року, заборгованість відповідача за період з 30 листопада 2021 року по 09 січня 2023 року (включно) становить 23940,27 грн. з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 15553,93 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 81,82 грн.; нараховані відсотки 8304, 52 грн. (а.с. 11).

10 січня 2023 року ТзОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 відступило ТзОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 20-22).

Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №010/4038/82/854186 складає 23940,27 грн з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 15 553,93 гривні; заборгованість за нарахованими процентами - 8386,34 грн. (а.с. 26).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Коллект центр» (кредитний договір №010/4038/82/854186) станом на 13 листопада 2024 року заборгованість відповідача становить 32756,15 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15553,93 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) 8386,34 грн.; заборгованість за відсотками за період (10 січня 2023 року - 13 листопада 2024 року) 8815,88 грн. (а.с. 12).

Всупереч умовам заявки про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує.

Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 16 березня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_1 заявки про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186, яка підписана власноручними підписами.

Матеріалами справи також підтверджується, що до позивача ТзОВ «Колект Центр» перейшло право стягнення з відповідача кредиторської заборгованості.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Станом на час розгляду справи відповідач не спростував заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, не надав доказів сплати ним зазначеної суми в повному розмірі.

Оскільки відповідач не довів, що сплатив за договором усю суму тіла кредиту, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн., яка ним не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 10000,00 грн. заборгованості за дозволеним овердрафтом та 5553,93 грн. заборгованості за недозволеним овердрафтом.

Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Разом з тим, щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом суд зазначає наступне.

З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк Аваль» за заявкою про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 вбачається, що проценти (за користування кредитом) в тому числі за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 48,0 % річних (п.1.6) нараховані відповідачу до 30 листопада 2021 року включно, тобто до відступлення права вимоги за кредитним договором ТзОВ «Вердикт Капітал» і становить 81,82 грн.

В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 30 листопада 2021 року до 09 січня 2023 року у розмірі - 8304,52 грн.

ТОВ «Коллект Центр» нарахувало відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 10 січня 2023 року до 13 листопада 2024 року у розмірі - 8815,88 грн.

Суд звертає увагу на ту обставину, що ТзОВ «Вердикт Капітал» після набуття ним у АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за заявкою про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року до ОСОБА_1 , не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому п.1.6 заявки, оскільки не є стороною договору, а АТ «Райффайзен Банк Аваль», як сторона договору, відчужуючи 30 листопада 2021 року таке право в користь ТзОВ «Вердикт Капітал» вважало, що строк платежу за заявкою про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 настав 30 листопада 2021 року.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що ТзОВ «Коллект Центр» після набуття ним у ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за заявкою про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року до ОСОБА_1 , не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому п.1.6 заявки, оскільки не є стороною договору.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку позивачем відповідачу нараховано проценти за користування кредитом поза строком кредитування, які є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому суд зауважує, що нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення частково у розмірі 81,82 грн. за період з 28 березня 2020 року по 30 листопада 2021 року включно.

Відтак, відсотки, нараховані у період з 30 листопада 2021 року до 13 листопада 2024 року не підлягають до задоволення.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Коллект Центр» не заявляло вимоги про стягнення процентів згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт існування у ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за вищевказаною заявкою про вікриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/4038/82/854186 від 16 березня 2020, яка ним добровільно не сплачується.

Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитом.

Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив, не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу в розмірі 15635,75 грн., враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами.

Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 року підлягають задоволенню частково у розмірі 15635,75 грн. з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 10000,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 5553,93 грн.; заборгованість за відсотками 81,82 грн.

Щодо судових витрат у справі

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження заявлених вимог на правову допомогу представник позивача надав суду наступні докази: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №318 від 11 жовтня 2024 року та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08 листопада 2024 року, згідно з якими АО «Лігал Ассістанс» надало правову допомогу ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №010/4038/82/854186 на загальну суму 9000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4295,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. Із наведеного слідує, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1156,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 512-514, 516-518, 526, 530, 547, 610, 625, 626, 1048-1050, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 273, 280, 282-289, 354, 625, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ) заборгованість за договором, №010/4038/82/854186 від 16 березня 2020 в загальному розмірі 15635,75 грн. з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 10000,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 5553,93 грн.; заборгованість за відсотками 81,82 грн

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ) сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволений позовних вимог у розмірі 1156 (одна тисяча сто п`ятдесят шість) гривень 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ) понесені судові витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4295 (чотири тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторонами у справі є:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.