Провадження № 2/487/770/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.04.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонова Н.В. про визнання права власності на 9/50 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 ) звернулася до суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20), третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонова Н.В. (м. Миколаїв, вул. Погранична, 74, оф.10) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 9/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Миколаєві, Миколаївської області та батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місті Миколаєві, Миколаївської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, щопісля смерті її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Миколаєві Миколаївської області відкрилась спадщина у вигляді спадкового майна, а саме: 9/50 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщину прийняли донька померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 9/100 часток у праві спільної часткової власності, та чоловік померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді 9/100 часток у праві спільної часткової власності на вказане домоволодіння, оскільки проживали та місце проживання було зареєстроване на час смерті разом з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 399 від 21.03.2024 року та видане свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 21 березня 2024 року.

ОСОБА_1 в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України 13.08.2024 р., звернулась з заявою щодо оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 який прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщину оскільки проживав та місце проживання було зареєстроване на час смерті спадкодавеці разом з ним, але не оформив спадкові права на вказане нерухоме майно.

Крім позивача, інших спадкоємців першого ступеня споріднення та осіб які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні або які б заявляли свої спадкові права не має.

07.11.2024 року за вих. № 364/02-31 спадкоємиця ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 , отримала постанову приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 9/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщину прийняли донька померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловік померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оскільки проживали та місце проживання було зареєстроване на час смерті спадкодавиці разом з нею.

Також, 07.11.2024 року за вих. № 366/02-31 спадкоємиця ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 , отримала постанову приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: - щодо оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщину оскільки проживав та місце проживання було зареєстроване на час смерті спадкодавиці разом з нею, але не оформив спадкові права на вказане нерухоме майно.

Наданий примірник свідоцтва на право особистої власності на 9/50 часток у праві часткової власності на вказане домоволодіння, видане Районним житлово-комунальним об`єднанням Заводського району 30 серпня 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 260 від 16 березня 1991 року, не підтверджує права власності померлої ОСОБА_2 з наступних підстав.

По-перше, зазначене свідоцтво не містить обов`язкових реквізитів документа, а саме: печатки установи, яка видала свідоцтво, та підпису посадової особи начальника РЖКО А.В. Волошина.

По-друге, згідно з рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 260 від 16 березня 1991 року «Про зміну ідеальних часток» встановлені ідеальні частки по АДРЕСА_1 «за гр. Чепыгиной ОСОБА_7 » (мовою оригіналу).

У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 30 серпня 1991 року власником зазначено « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу).

Відповідно до реєстрового напису на свідоцтві про право особистої власності державна реєстрація на 9/50 у праві спільної часткової власності на вищевказане майно вчинена на ім`я « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу).

Відповідно до довідки КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 серпня 2024 року ОСОБА_9 є співвласником 9/50 в праві часткової власності на об`єкт нерухомого майна, що складається з чотирьох житлових будинків господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , виданим 29 листопада 1975 року міським відділом запису актів цивільного стану Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів трудящих УРСР, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 29 листопада 1975 року перебувала у шлюбі. Шлюбне прізвище « ОСОБА_10 ». Прізвище до шлюбу « ОСОБА_11 ». Вказані помилки були допущенні компетентними органами Районним житлово-комунальним об`єднанням Заводського району - який видавав свідоцтво на право особистої власності на 9/50 часток у праві часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 від 30 серпня 1991 року та виконавчим комітетом Заводської районної ради народних депутатів який видавав рішення № 260 від 16 березня 1991 року на підставі якого видане вказане свідоцтво на право особистої власності.

В первісному правовстановлюючому документі, на підставі якого виникло право спільної часткової власності у на домоволодіння АДРЕСА_1 у ОСОБА_12 - договорі дарування від 09.04.1974 року посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Богуславською Л.М. 09 квітня 1974 року, за реєстровим № 1691, згідно умов якого ОСОБА_13 подарувала своїй донці ОСОБА_14 20/100 часток вказаного домоволодіння прізвище власника вказане вірно « ОСОБА_15 ».

В реєстраційному написі Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації зробленому на вказаному договорі про реєстрацію права власності в реєстрову книгу за № 1653 також прізвище ім`я та по батькові власника вказано вірно ОСОБА_14 .

На час видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30 серпня 1991 року на ім`я « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу), вказана особа перебувала у шлюбі з 29 листопада 1975 року і мала прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_10 », а тому зазначене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння повинно було видаватись вже на ім`я ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_15 ).

У зв`язку з чим просила суд позов задовольнити.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали заяву у якій підтримали у повному обсязі позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою знаходження відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, однак заяв про відкладення розгляд у справи або проведення розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, згідно з якою належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не спростовують предмета доказування.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 09.04.1974 року посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Богуславською Л.М. 09 квітня 1974 року, за реєстровим № 1691, ОСОБА_13 подарувала своїй донці ОСОБА_14 20/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . 29 листопада 1975 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що видане свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , міським відділом запису актів цивільного стану Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів трудящих УРСР та зроблено відповідний актовий запис № 3231. Після укладення шлюбу прізвище дружини з дошлюбного ОСОБА_14 змінене на - ОСОБА_2 . У шлюбі народилась донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що видане свідоцтво про народження 21 грудня 1978 року міським відділом запису актів цивільного стану Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів трудящих УРСР, та зроблено актовий запис № 5535. В зазначеному свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько ОСОБА_3 ; мати ОСОБА_2 . 16 березня 1991 року виконавчим комітетом Заводської районної ради народних депутатів прийнято рішення № 260 «Про зміну ідеальних часток в домоволодінні» встановлені ідеальні частки по АДРЕСА_1 «за гр. Чепыгиной ОСОБА_7 » (мовою оригіналу) 9/50 часток.

На підставі вказаного рішення № 260 від 16 березня 1991 року видане Районним житлово-комунальним об`єднанням Заводського району 30 серпня 1991 року свідоцтво на право особистої власності на 9/50 часток у праві часткової власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 видане на підставі рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 260 від року. У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 30 серпня 1991 року власником зазначено « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу). Свідоцтво не містить обов`язкових реквізитів документа, а саме: печатки установи, яка видала свідоцтво, та підпису посадової особи начальника РЖКО А.В. Волошина.

Згідно реєстрового напису на свідоцтві про право особистої власності державна реєстрація на 9/50 у праві спільної часткової власності на вищевказане майно вчинена за «Челыгиной ОСОБА_7 » (мовою оригіналу).

Відповідно до довідки КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 серпня 2024 року ОСОБА_9 є співвласником 9/50 в праві часткової власності на об`єкт нерухомого майна, що складається з чотирьох житлових будинків господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 про що Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 154 від 22.04.2019 року та видане свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_4 від 22 квітня 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 399 від 21.03.2024 року та видане свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 21 березня 2024 року. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонової Н.В. з заявою щодо оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/50 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за законом після смерті батьків однак отримала відмову у вчинені нотаріальних дій через помилки які допущені у правовстановлюючому документі свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 30 серпня 1991 року виданому Районним житлово-комунальним об`єднанням Заводського району на ім`я спадкодавеці ОСОБА_16 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Пунктом 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22.02.2012 р. № 296/5, передбачено: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно…». За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

- вчинення такої дії суперечить законодавству України;

- не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідачем не надано доказів на спростування вищезазначених фактів.

За таких підстав, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про визнання права власності на 9/50 у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 - підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельнонова Н.В. про визнання права власності на 9/50 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 9/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Миколаєві, Миколаївської області та батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місті Миколаєві, Миколаївської області. Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін