ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року місто Київ

Справа № 752/11354/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8310/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року про передачу справи на розгляд іншого суду (ухвалену у складі судді Митрофанової А.О.)

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Грищенко Вікторія Вікторівна, ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на обов`язку частку у спадщині в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ

У 2024 році позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить суд визнати за ним право власності на обов`язкову частку в спадщині його померлого батька - ОСОБА_4 .

Представник відповідача - адвокат Бохан О.С. 04 грудня 2024 року подав клопотання про передачу справи за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, посилаючись на те, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, оскільки до спадкової маси входить нерухоме майно, розташоване у різних населених пунктах, підсудність слід визначати за майном, яке має більшу вартість.

У цьому випадку, вартість незавершеного об`єкта будівництва, а саме будинку садибного типу з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є більшою ніж вартість 1/3 квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

До клопотання представник відповідача додав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.11.2024 року, копії Звітів про незалежну експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості, об`єкту незавершеного будівництва.

Голосіївський районний суд міста Києва ухвалою від 10 лютого 2025 року клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Бохана О.С. задовольнив, справу передав на розгляд Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 20 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він підкреслює, що при поданні позову єдиним відомим йому об`єктом спадкового майна була частина квартири на АДРЕСА_2 ; саме за місцезнаходженням цього об`єкта й визначено підсудність згідно зі ст. 30 ЦПК. Наступного дня, 28 травня 2024 року, право власності спадкодавця на об`єкт незавершеного будівництва у с. Рожни було зареєстровано, але на підставі документів, що не є правовстановлюючими (довідка нотаріуса, витяг зі Спадкового реєстру та техпаспорт із ЄДЕССБ) і тому не могли слугувати належною підставою для державної реєстрації.

Зазначає, що реєстрація відбулася вже після подання позову та була використана стороною відповідачки з єдиною метою штучно змінити територіальну підсудність.

Звертає увагу, що оцінка вартості «об`єкта незавершеного будівництва» (95 % готовності) і оцінка зовсім іншого «будинку садибного типу» подані відповідачкою як додатки до клопотання про зміну підсудності, чим вводять суд в оману щодо фактичної структури спадкового майна та його вартості. Крім того, з матеріалів спадкової справи № 53/2023 видно, що спадкодавець постійно проживав і був зареєстрований саме за київською адресою квартири, а жодних даних про об`єкт у Рожнах на момент відкриття спадщини не існувало, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав станом на 27 квітня 2024 року.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання представника відповідачки неправильно установив та дослідив обставини, які мають значення для правильного визначення підсудності цієї справи.

Київський апеляційний суд ухвалою від 07 квітня 2025 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

22 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача - адвоката Бохана О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення через безпідставність та необґрунтованість викладених у ній доводів, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану, вирішити питання розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд ухвалою від 24 квітня 2025 року справу призначив до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, а також матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області суд першої інстанції виходив з того, що основна частина спадкового майна, зокрема, об?єкт незавершеного будівництва, будинок садибного типу з господарськими спорудами, розташована на території села Рожни, Броварського району, Київської області та яке за своєю вартістю перевищує вартість 1/3 частини житлової 4 - кімнатної квартири, загальною площею - 115,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому справа підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області, як суду, в територіальній підсудності якого знаходиться об`єкти нерухомого майна, вартість яких є найвищою.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За правилами ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Голосіївський районний суд м. Києва відкрив провадження у справі з додержанням правил підсудності, на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки в його територіальній підсудності перебуває нерухоме майно ( АДРЕСА_2 ), право власності на обов`язкову частку у якому позивач просив визнати у позовній заяві.

Однак, постановляючи ухвалу та передаючи справи до іншого суду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підсудною іншому суду справа стала після відкриття провадження, в процесі розгляду справи.

При цьому, змін у складі відповідачів під час розгляду справи не відбулось.

За таких обставин, оскільки справа була прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, вона не підпадає під виняток встановлений ч. 2 ст. 31 ЦПК України, а тому зміна підсудності в силу наведених норм не допускається.

Беручи до уваги вищевикладене, висновок суду першої інстанції про передання справи до іншого суду є помилковим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 30, 32, 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року про передачу справи на розгляд іншого суду - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова