Справа № 445/942/25
провадження № 2-о/445/121/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакаїм М.В.

секретар судового засідання Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 заявниця ОСОБА_1 подала до Золочівського районного суду Львівської області заяву, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 , наближатись на відстань меншу за 100 метрів, до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вести з нею усні переговори, листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що 16.07.2022року на підставі договору купівлі продажу № 855 посвідченого приватним нотаріусом Золочівського нотаріального округу Львівської області Плотицею Г.Д., Заявник стала однособовим власником будинку в АДРЕСА_1 , де і проживає по сьогоднішній день, з двома неповнолітніми дітьми. Заінтересована особа, в зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України, який проживав в Донецькій області, був вимушений покинути своє місце проживання та перебратись жити в західні регіони України. Заявник прийняла і зареєструвала Заінтересовану особу за своїм місцем проживання як внутрішньо переміщену особу, деякий чвс проживали разом як сімя без реєстрації шлюбу. На даний момент проживають в різних місцях, Заявник в своєму будинку в АДРЕСА_1 , Заінтересована особа в своєї матері, яка також має статус внутрішньо переміщеної особи та орендує житло в м. Золочеві. 17.12.2024року щодо Заявника, Заінтересованою особою, який на той час проживав в будинку Заявника, за адресом, АДРЕСА_1 , було здійснене домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, Заінтересована особа обзивав Заявника нецензурними словами, шарпав за одяг та погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого Заявнику була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю. 30.12.2024 року Золочівський районний суд за наслідком розгляду адміністративної справи № 445/3085/24, щодо даного правопорушення, визнав винним Заінтересовану особу у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.173- 2КУпАП, та притягнув Заінтересовану особу до адмін. Відповідальності у вигляді штрафу ( копія постанови суду від 30.12.2024р. додається). 25.02.2025року щодо Заявника, Заінтересованою особою, який на той час перебував в будинку Заявника, за адресом, АДРЕСА_1 , було здійснене домашнє насильство психологічного характеру, а саме, Заінтересована особа, словесно ображав, обзивав Заявника нецензурними словами , чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. 07.03.2025року Золочівський районний суд за наслідком розгляду адміністративної справи № 445/558/25 , щодо даного адмін правопорушення, визнав винним Заінтересовану особу у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ч.3 ст.173-2КУпАП, та притягнув Заінтересовану особу до адмін. Відповідальності у вигляді штрафу ( копія постанови суду від 07.03.2025р. додається). Станом на 17.04.2025року , протиправні дії Заінтересованої особи по відношенню до Заявника продовжуються, він приходить в її дім і як правило словесно її ображає, погрожує фізичною розправою. Агресивні дії в сторону Заявника з сторони Заінтересованої особи, щоразу посилюються. Таким чином, Заявник вважає що є особою, яка зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо Заявника необхідно до Заінтересованої особи ( ОСОБА_2 ) застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони ( ОСОБА_2 ) перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресом, АДРЕСА_1 та заборонити ( ОСОБА_2 , наближатись до її місця проживання на відстань меншу 100 метрів, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою суду від 17.04.2025 прийнято заяву до розгляду та призначено судовий розгляд.

18.04.2025 через систему «Електронний суд» подано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження у зв`язку з тим, що заявник за межами Львівської області, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 згідно з витягу реєстру Золочівської територіальної громади ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 349 від 24.04.2025 року виданої ОСОБА_3 зареєстрована і проживає разом з сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 .

У витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як видно із долучених до матеріалів справи доказів та встановлено судом, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за вчинення домашнього насильства, відносно ОСОБА_1 .

Так, основним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, які склались у даній справі є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як зазначено у ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон України № 2229-VIII) рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Пунктами 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України № 2229-VIII визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як видно з фактичних обставин справи, що відповідає приписам пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII, ОСОБА_2 вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_1 . Ця обставина встановлена на підставі судових рішень, які набрали законної сили.

Також, під час розгляду справи судом встановлено й інший вид насильства, яке вчиняв ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , а саме фізичного, що зокрема встановлено на підставі судових рішень, які набрали законної сили та долученими до матеріалів справи доказами.

Оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , суд враховує, що оскільки ОСОБА_2 неодноразово піддавався адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства і після цього продовжує вчиняти таке правопорушення, то ризик наступного вчинення аналогічних дій високий.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 2 статті 26 цього Закону визначено, заходи тимчасового обмеження прав кривдника, які визначаються обмежувальним приписом, такими зокрема є: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

За висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 28.04.2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи при видачі обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Враховуючи викладене, з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявниці.

На думку суду, видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявниці від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 . Зазначене також дає підстави стверджувати про те, що є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та про які зазначає сама заявниця у прохальній частині поданої заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що тимчасове обмеження права користування кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд, на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи-кривдника, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою останнього (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20).

Встановлюючи строк дії обмежувального припису, суд з врахуванням, що такий має бути пропорційним і достатнім та визначається із урахуванням оцінки ризиків, вважає обґрунтованим видачу обмежувального припису відносно кривдника на строк 6 місяців.

А тому з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність заявлених вимог, а тому вважає, що такі підлягають до задоволення з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. 259, 263, 264, 265, 268, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав.

Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити ОСОБА_2 , наближатись на відстань меншу за 100 метрів, до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вести з нею усні переговори, листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6ЦПК України).

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Бакаїм