Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: адвокат Кожевнікової О.В., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7727 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не менше ніж до 23 років.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 17 лютого 2009 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 25 січня 2020 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 » та 27 липня 2023 року по батькові на « ОСОБА_6 ». На даний час дочка проживає разом з нею по бульварі Т. Шевченка, 13/5 у м. Тернопіль. Дочка навчається в Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка на 1 курсі. Вартість навчання дочки за чотири роки становить 113 280 грн, що з розрахунку на один місяць 3147 грн. Окрім того, дочка хворіє, у зв`язку з чим щомісячно потребує лікування. Щомісячні витрати на дочку складаються із: ліків 3000 грн, одягу 3000 грн, телефонного зв`язку та інтернету 310 грн, харчування 6000 грн, навчання 3147 грн. Таким чином, загальний розмір щомісячних витрат на дочку становить 15 457 грн, половину з яких в сумі 7727 грн повинен нести відповідач. Зазначила, що відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні дочки не приймає. Вона вдруге одружилася та має двох дітей від другого шлюбу.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2025 року задоволено заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду, скасовано заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кожевнікова О.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 2500 грн щомісячно. Пояснив, що у нього на утриманні, крім повнолітньої доньки ОСОБА_7 , перебуває ще четверо неповнолітніх дітей від другого шлюбу, 2010, 2012, 2013 та 2017 року народження. Також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, мати є особою з інвалідністю. На даний час він офіційно не працює, однак не заперечує, що двічі на рік іздить на роботу за межі України.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25 січня 2020 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану за №2 від 22 червня 2023 року, 25 січня 2020 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

27 липня 2023 року ОСОБА_9 змінила по батькові на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 27 липня 2023 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дочка ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади за №2024/012931799 від 25 жовтня 2024 року та за №2024/013018284 від 28 жовтня 2024 року та визнається відповідачем.

10 серпня 2024 року між ОСОБА_3 (вступником) та Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка (заклад) укладено договір про навчання у закладі вищої освіти за №ДН-0879, відповідно до умов якого навчальний заклад взяв на себе зобов`язання: зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою соціальна робота за спеціальністю соціальна робота для здобуття ступеня вищої освіти Бакалавр. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб.

10 серпня 2024 року між ОСОБА_3 (замовник), ОСОБА_3 (одержувач) та Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка (виконавець) укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою за №ДН-3694, відповідно до умов якого загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 113 280 грн, по 28 320 грн в рік.

Згідно довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка за №54 від 02 вересня 2024 року, ОСОБА_3 навчається на І курсі денної контрактної форми навчання, освітній ступінь бакалавр. Термін навчання за навчальним планом з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року.

З платіжних доручень АТ КБ «ПриватБанк» від 21 серпня 2024 року та 20 вересня 2024 року вбачається, що щомісячна вартість навчання ОСОБА_3 в навчальному закладі становить 3147 грн.

Окрім того, з долучених платіжних інструкції та товарних чеків вбачається, що позивач несе щомісячні витрати на придбання ліків та забезпечення побутових потреб дочки ОСОБА_7 .

З консультативного висновку спеціаліста від 23 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз: синдром полікістозних яєчників, інсулінорезистентність, аліментарно-конституційне ожиріння ІІ ступеня.

Позивач 12 лютого 2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 12 лютого 2023 року.

Від даного шлюбу в ОСОБА_2 та ОСОБА_10 народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 30 грудня 2011 року та дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 18 вересня 2015 року.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчатись. Самостійно заробляти на життя у зв`язку з навчанням на денній формі навчання ОСОБА_3 не має можливості.

Відповідач проживає у с. Чорний Ліс Чортківського району.

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб вдруге, від якого на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , 2013 року народження, ОСОБА_13 , 2010 року народження, ОСОБА_14 , 2012 року народження та ОСОБА_15 , 2017 року народження, що стверджується свідоцтвами про народження долученими до матеріалів справи.

Мати відповідача ОСОБА_16 є особою з інвалідністю, третьої групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_7 від 20.09.2023 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка сторін ОСОБА_7 є повнолітньою, однак продовжує навчатись в Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка на денній, платній формі навчання. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є особою працездатного віку, а тому має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу дочці. Однак, на утриманні відповідача перебуває ще четверо неповнолітніх дітей та непрацездатна мати, яка є особою з інвалідністю.

Враховуючи вищезазначене та те, що повнолітня дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, а відповідач є особою працездатного віку, відсутність доказів незадовільного стану здоров`я, проте наявність на утриманні, крім повнолітньої доньки, чотирьох неповнолітніх дітей, відсутність постійного заробітку, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу позивачу у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 24 листопада 2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дочки, неможливість останньою самостійно заробляти на життя, у зв`язку з денною формою навчання, додаткові витрати дочки на лікування та платне навчання для здобуття вищої освіти, наявність на утриманні відповідача чотирьох неповнолітніх дітей, непрацездатної матері, відсутність постійного заробітку, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам позивача та фінансовим можливостям батька, який не позбавлений можливості працювати та отримувати дохід.

В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що позивачем не доведено можливості батька сплачувати аліменти на повнолітню доньку, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 7727 грн. Так, судом встановлено та визнано відповідачем, що останній є працездатного віку, стан здоров`я задовільний, однак на утриманні відповідача перебуває ще четверо неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття. У той час, коли обов`язок утримувати повнолітньою доньку виникає за умови, що батько може надавати таку матеріальну допомогу. А тому суд вважає, що визначення аліментів у більшому розмірі, за встановлених судом обставин, призведе до виникнення заборгованості та поставить сім`ю відповідача у важке матеріальне становище.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст. ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 24 листопада 2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_9 .

Повне судове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька