У Х В А Л А

22 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 161/342/24

провадження № 61-3487ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховського Миколи Вікторовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2024 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року, постанову Луцького апеляційного суду від 11 лютого 2025 року та додаткову постанову Луцького апеляційного суду від 04 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права на користування житлом за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

У лютому 2024 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов, у якому просила: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ; виселити останнього із вказаного житла та стягнути з нього судові витрати.

25 жовтня 2024 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області первісний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

14 листопада 2024 року додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

11 лютого 2025 року постановою Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня

2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2024 року залишено без змін.

04 березня 2025 року додатковою постановою Волинського апеляційного суду стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000,00 грн, по 1 500,00 грн з кожного

18 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ольховський М. В. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня

2024 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 25 листопада 2024 року, постанову Луцького апеляційного суду від 11 лютого 2025 року та додаткову постанову Луцького апеляційного суду від 04 березня

2025 року, в якій просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , задовольнити її зустрічний позов.

07 квітня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якої та доданих до неї додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови складено 21 лютого 2025 року.

Копію оскаржуваної постанови на день звернення з касаційною скаргою не отримано.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту постанови Волинського апеляційного суду

від 11 лютого 2025 року зазначено 21 лютого 2025 року.

Строк на касаційне оскарження судових рішень заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року в справі

№ 447/455/17, в постановах Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі

№ 466/5349/22, від 08 березня 2024 року в справі № 740/4760/20, від 31 липня 2024 року в справі № 175/4517/20, від 04 вересня 2024 року в справі

№ 2025/8435/23, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України заявник вказує, що суди не дослідили зібрані в справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховського Миколи Вікторовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня

2024 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року, постанову Луцького апеляційного суду від 11 лютого 2025 року та додаткову постанову Луцького апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області Дніпропетровської області цивільну справу № 161/342/24 в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права на користування житлом за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська