Провадження №: 2-др/752/82/25
У Х В А Л А

25.04.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва,

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - Сажієнко Інни Олексіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 представник позивача ОСОБА_1 - Сажієнко Інна Олексіївна звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 55700,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку; в силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішеннямГолосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2025 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди.

Звертаючись до суду з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник зазначив, що судом не винесено рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між Адвокатським бюро «Інни Сажієнко» та ОСОБА_1 вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Інни Сажієнко» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 1/2023 від 31.10.2023.

Таким чином, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано: копію договору № 1/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2023, протокол погодження цін на виконання послуг з надання правової допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2023, Додаткову угоду № 1 від 03.11.2023 до Договору № 1/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2023, Акт наданих послуг (виконаних робіт) від 21.03.2025 по Договору № 1/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2023, Звіт про виконання умов Договору № 1/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2023, ордер про надання правничої допомоги серії АІ № 1792835.

Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати ОСОБА_1 коштів в розмірі 55700,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову представнику позивача ОСОБА_1 - Сажієнко Інни Олексіївни в стягненні витрат на професійну правову допомогу в розмірі 55700,00 грн.

Керуючись ст. ст. 380, 381 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Сажієнко Інни Олексіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур