Справа № 346/2925/23
Провадження № 22-ц/4808/617/25
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Пнівчук О. В.,

секретар Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року, в складі судді Васильковського В. В., постановлену у м. Коломия Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі між співвласниками,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачки ОСОБА_2 із позовом про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі між співвласниками.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27 вересня 2023 року у справі за клопотанням позивача ОСОБА_1 було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.

На виконання вказаної ухвали судовим експертом Самулевичем В. М. на адресу суду надіслано висновок експерта № 07/03 від 02 вересня 2024 року.

У грудні 2024 року відповідачка ОСОБА_2 подала клопотання про призначення у справі повторної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначала, що висновок експертизи, призначеної ухвалою суду від 27 вересня 2023 року є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи, а тому викликає у неї сумніви у його правильності. Відповідачка ОСОБА_2 вказувала, що експертна оцінка не відповідає нормативним нормам експертизи, зокрема роки житлових будинків, вказані експертом, не відповідають дійсності. Також відповідачка не погоджується з варіантами розподілу, запропонованими експертом.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12 березня 2025 року клопотання відповідачки ОСОБА_2 задоволено. Постановлено призначити по справі повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, на вирішення яких поставити такі питання:

1. Яка дійсна вартість будинку і господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та який розмір компенсації співвласникові, частка якого після поділу буде меншою за його ідеальну частку ?

2. Чи можливий реальний розподіл будинку і господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ?

3. Які можливі варіанти розподілу земельної ділянки по 1/2 частині для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ?

Проведення експертизи доручено судовому експерту Худаку Миколі Ярославовичу (с. Старий Косів, вул. Миру, 146 а, Косівського району, Івано-Франківської області), попереджено його про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

В розпорядження експерта постановлено направити матеріали цивільної справи.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідачку ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі на зазначену ухвалу суду позивач ОСОБА_1 , посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, а також на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи відмовити. Скаржник вважає, що невірно вказані в первинній експертизі роки побудови житлового будинку були взяті з наданого для експертизи технічного паспорту і даний факт жодним чином не впливає на зміст запропонованих експертом варіантів розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. Більш того, вказує ОСОБА_1 на його замовлення ОКП «Коломийське МБТІ» було проведено поточну технічну інвентаризацію та виготовлено новий технічний паспорт, яким було усунуто розбіжності щодо років побудови житлового будинку та господарських споруд.

Також скаржник зазначає, що інших недоліків чи неточностей у висновку експерта немає, а тому з метою усунення неточностей у висновку первинної експертизи щодо років побудови ним було заявлено клопотання про проведення додаткової експертизи, у задоволенні якого судом першої інстанції було відмовлено.

На думку позивача ОСОБА_1 , з`ясувати вплив невірно вказаних років побудови на кінцевий висновок експерта можна шляхом виклику експерта у судове засідання, про що ним заявлялось відповідне клопотання. Однак, суд першої інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання.

Також скаржник вважає безпідставними посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що експертом ОСОБА_3 під час проведення експертизи були застосовані нормативні акти, які втратили чинність.

Позивач ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на те, що подаючи клопотання про призначення повторної експертизи, відповідачка не надала належних доказів того, що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви у його правильності. Крім того, вважає, що первинний висновок експерта може бути оцінений в сукупності з іншими доказами у справі під час прийняття остаточного рішення. Натомість, висновок експерта характеризується логічністю, термінологія позбавлена будь-якої двозначності, розкрито зміст на поставлені питання, містить обґрунтування висновків і відомості про аналіз усіх матеріалів наданих на дослідження, а тому у суду першої інстанції не було підстав для призначення повторної експертизи.

Скаржник також зауважує, що фактично поставлені судом питання в ухвалі про призначення повторної експертизи відрізняються від питань поставлених в ухвалі про призначення первинної експертизи.

У надісланому на адресу апеляційного суду відзиві відповідачка ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує, оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи залишити без змін. Додатково вказує, що висновок експерта №07/03 від 02 вересня 2024 року був складений на підставі поданого позивачем технічного паспорта на будинок по АДРЕСА_1 станом на 27 вересня 2020 року, згідно якого конфігурація комплекса господарських будівель зображених на Схемі розташування будівель та споруд цього технічного паспорта, не відповідають справжній конфігурації цих же будівель у технічному паспорті станом на 06 лютого 2025 року. Також висновок експерта первинної експертизи суперечить листу ОКП «Коломийське МБТІ» №01 від 23 січня 2025 року згідно з яким період спорудження літньої кухні не співпадає з даними технічного паспорта від 27 вересня 2020 року, акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію спірного будинку від 20 грудня 1958 року, сторінкам первісного технічного паспорта.

Зауважує, що при проведенні експертизи та складенні висновку експерт Самулевич В. М. керувався нормативними актами, які втратили чинність.

Також відповідачка ОСОБА_2 вважає безпідставними твердження скаржника щодо відмінності поставлених питань в ухвалах про призначення первинної та повторної експертиз, оскільки такі питання є тотожними.

Крім того, Горук О. М. звертає увагу апеляційного суду на те, що всупереч твердженню позивача ОСОБА_1 , ні він, ні його представник не заявляли клопотання про виклик експерта ОСОБА_3 у судове засідання для його допиту, а таке клопотання було подано її представником.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Юркевич Х. М., які просили скаргу задовольнити, пояснення відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Лесюка В. М., які просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, беручи до уваги пояснення сторін, вважав, що встановлені експертом обставини при проведенні судово-будівельної та земельно-технічної експертизи можуть мати суттєве значення для правильного вирішення спору. А тому з метою об`єктивного та правильного вирішення спору вважав за необхідне призначити повторну судові будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.

Проте такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства, які закріплені у статті 129 Конституції України, частині третій статті 2, статті 12 ЦПК України, є принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

До доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, відповідно до статті 76 ЦПК України належать висновки експертів.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини перша-третя статті 102 ЦПК України).

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, за загальним правилом експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому у справі не має відповідних висновків експертів зі спірних питань або такі висновки є сумнівними.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року).

Статтею 111 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі між її співвласниками: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 07/03 від 02 вересня 2024 року, виконаного в ході проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 27 вересня 2023 року, судовий експерт Самулевич В. М. встановив ринкову вартість спірного житлового будинку, який підлягає поділу між його співвласниками без врахування вартості земельної ділянки, а також запропонував три варіанти його поділу (том 1 а.с. 102-140).

Відповідачка ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про призначення повторної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, посилалася на те, що висновок експерта № 07/03 від 02 вересня 2024 року є необґрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи, в зв`язку із чим викликає сумнів у його правильності. Також цей висновок не відповідає нормативним нормам експертизи, оскільки фактично роки житлових будинків вказані експертом не співпадають дійсності. Крім того, не згодна з варіантами розподілу, запропонованими експертом.

Згідно із ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Між тим, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обмежився викладенням лише фактичних обставин справи та посиланням на норми права, і жодним чином не мотивував свої висновки про наявність підстав для призначення повторної експертизи.

Оскільки оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, а суд першої інстанції не зазначив мотивів на підставі яких він дійшов висновку про необхідність призначення повторної експертизи, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку обґрунтованості доводів клопотання. Відтак, ухвалу необхідно скасувати та справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду та для вирішення питання у відповідності до вимог процесуального закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року скасувати.

Справу повернути до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2025 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

О. В. Пнівчук