Справа № 139/234/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Слободянюк О.С.,

розглянувши в підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження на а.с.47-48) звернувся до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації нерухомого майна.

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, в т.ч. земельні ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та площею 0,5100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою с.Горай Могилів-Подільського району Вінницької області, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області №46 від 18.11.1993 року. За життя ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації вказаних земельних ділянок, замовив виготовлення технічної документації, однак помер та не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки. Він являється спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , частину спадщини оформив та отримав свідоцтва про право на спадщину. Однак в зв`язку з незавершенням процедури приватизації земельних ділянок батьком позивача та відмовою нотаріуса вчиняти - нотаріальні дії в іншому порядку крім судового, це питання вирішити неможливо.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 31.03.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Долі Т.І. належним чином завірену копію спадкової справи №187/2024, заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Солоненко Б.М., 24.04.2025 подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача (а.с.63-64).

Відповідач копію ухвали від 31.03.2025 та доданих до неї матеріалів отримав 01.04.2025, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, 23.04.2025 через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.61).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Кутузівка Харківського району Харківської області помер ОСОБА_2 (а.с.14).

18 листопада 1993 року ОСОБА_2 рішенням №46 виконавчого комітету Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,76 га., з них: для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,51 га (а.с.24).

ОСОБА_2 за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, зокрема у 2024 році ним було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що розташовані в АДРЕСА_1 . На підставі вказаної технічної документації земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера: :02:002:0096 (площа земельної ділянки - 0,2500 га) та :02:003:0049 (площа земельної ділянки - 0,5100 га) (а.с.25-29, 30-41).

Разом з тим, ОСОБА_2 так і не зареєстрував право власності на вказані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Копією свідоцтва про народження (а.с.15), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.14), довідкою старости Степанківського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради №158 від 26.08.2024 (а.с.16) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України в редакції чинній на час відкриття спадщини 22.05.2024 року).

З довідки старости Степанківського старостинського округу П.Корнута №158 від 26.08.2024 вбачається, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 разом із ним проживали та були зареєстровані: дружина померлого ОСОБА_3 та сини померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.16).

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 187/2024, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10.09.2024 та 08.11.2024 подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 . На ім`я позивача 07.02.2025 видані свідоцтва на право на спадщину за законом на належні спадкодавцеві житловий будинок, земельну ділянку, вклади у банку та транспортний засіб (а.с.57-60).

Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину в порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Разом з тим, приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Доля Т.І. позивачеві відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначені вище земельні ділянки з тих підстав, що спадкодавець за життя не отримав на них правовстановлюючих документів (а.с. 23).

У зв`язку з цим, 25 березня 2025 року позивач звернувся до Мурованокуриловецької селищної ради із заявою про передачу у власність в порядку спадкування за законом земельних ділянок площею 0,2500 га, 0,5100 га з кадастровими номерами :02:002:0096 та :02:003:0049 (а.с.44-45). Однак того ж дня позивач отримав письмову відмову органу місцевого самоврядування, обґрунтовану тим, що його батько ОСОБА_2 за життя не набув права власності на землю (а.с.46).

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (у редакції чинній на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Разом з тим, на сьогоднішній день, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а відповідними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім`я спадкоємця.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на землю на своє ім`я спадкоємця.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 1216,1218, 1223, 1225 ЦК України, ст. 125 ЗК України (в редакції станом на 11.02.2016), ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації земельних ділянок: площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0096 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0,5100 га, кадастровий номер :02:003:0049 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом здійснення ОСОБА_1 усіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельних ділянок, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельні ділянки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область Могилів-Подільський район селище Муровані Курилівці вул. Соборна, 45.

Рішення складено 24.04.2025.

Суддя: