Справа №496/4924/24
17 квітня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області
у складі: головуючої у справі судді Надєр Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Гула О. Р.,
за участю сторін по справі:
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Біляївська окружна прокуратура,
На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Біляївська окружна прокуратура.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Маяківської сільської ради від 18 липня 2024 року №13/1-2024 від ОСОБА_2 відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були направлені до КНП «Одеська міська клінічна інфекційна лікарня Одеської міської ради». Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Родина ОСОБА_2 в с. Надлиманське Одеського району Одеської області проживає лише декілька днів у будинку, який не пристосований для проживання. Відповідно до акту обстеження житло-побутових умов в будинку була повна антисанітарія. Родина спала на матраці який лежав на підлозі, будинок в аварійному стані, відсутні вікна, вода, електроенергія, будь який вид опалення, навіть відсутнє місце для приготування їжі, а самої їжі в будинку взагалі не було. Родина готувала їжу на подвір`ї, розводячи костер, також в будинку був відсутній будь який посуд. На момент виявлення у дітей тіло повністю покрите червоним висипанням за попереднім діагнозом лікаря КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня Біляївської міської ради» «Краснуха» і діти були госпіталізовані до Одеської міської інфекційної лікарні для уточнення повного діагнозу. Зі слів матері дане висипання у дітей майже тиждень, тобто орієнтовно з 9-10 липня, до лікаря не зверталася. У дітей була також підвищена температура, на що матір навіть не звертала увагу, і не займалася лікуванням своїх дітей. На момент виявлення дітей вони були не миті та брудні, одяг на дітях також був брудний від дітей було чутно неприємний запах. Для пиття води у дітей була одна пляшечка на двох, яка була в антисанітарному стані, на стінах пляшечки була явно виражена пліснява, сама пляшечка була липка та брудна. Матір неодноразово службою у справах дітей Ананьївської міської ради була попереджена щодо відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Не зважаючи на всі рекомендації, ОСОБА_2 не вважає за потрібне стати на правильний шлях життя та не приділяє належної уваги малолітнім дітям. ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечуючи належного догляду за дітьми. Таким чином ОСОБА_2 порушує вимоги ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства».
У зв`язку з наведеним представник позивача звернулася з вказаним позовом до суду та просить відібрати у відповідача малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1598 гривень 00 копійок на кожну дитину.
Ухвалою від 01 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено про його процесуальні права передбачені ч.8 ст.178 та ст.193 ЦПК України, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову.
Крім того, було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі третім особами, що у відповідності до положень статті 181 ЦПК України вони мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву, у строк визначений відповідачу для подання відзиву.
В подальшому, 06 лютого 2025 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, пояснила, що діти були відібрані у відповідача влітку через загрозу їхньому життю. Вони виїхали за місцем мешкання відповідача за повідомленням старости села. На момент їх прибуття до місця проживання відповідача та її дітей, діти були неохайні, продукти харчування були відсутні, діти біли хворі, була реальна загроза життю дітей. Вони спали на підлозі, будинок був в аварійному стані. На даний час мати свою поведінку не змінює. Діти спочатку були в інфекційному відділенні, а потім в Біляївській районній лікарні. На даний час діти влаштовані до патронатної родини. Батько визнав батьківство стосовно однієї дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дитині було змінено прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », однак на даний час він проходить військову службу у лавах ЗСУ в районі м. Херсон. Мати дітьми не цікавиться весь цей час, свого місця проживання не повідомляє, не з`ясовує де діти знаходяться на даний час і не провідує їх, сама постійно змінює місце проживання. Представник позивача також додала, що враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55, 81).
Представник третьої особи в судові засідання також не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.54), довідками про доставку електронного документу (а.с.56 зворотній бік, а.с.63 зворотній бік, а.с.67 зворотній бік, )
Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин та не повідомлення причин неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, неявкою представника третьої особи, відсутністю заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.
Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача та представника третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, заслухавши думку сторін, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи та за участю представника позивача.
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, взявши до уваги неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи відповідача та представника третьої особи, вивчивши висновок органу опіки та піклування Маяківської сільської ради про негайне відібрання малолітніх дітей, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, при розгляді справи встановлено:
Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 28 лютого 2018 року органом 5123 (а.с.22), а також витягом з реєстру територіальної громади, виданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №3554 від 26 вересня 2024 року (а.с.47).
Рішенням виконавчого комітету Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області №13/1-2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про негайне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав у матері Чеоаре КМ.. Також вказаним рішенням вирішено негайно відібрати дітей у відповідача по справі у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дітей та інше (а.с.8-9).

Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування Маяківської сільської ради про негайне відібрання малолітніх дітей, діючи в інтересах дітей, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Маяківської сільської ради (витяг з протоколу від 18 липня 2024 року №9), орган опіки та піклування Маяківської сільської ради вважає за необхідне негайно відібрати малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10-11).

Відповідно до копії акту від 18 липня 2024 року проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_4 , 29 березня 2023 року, дитина брудна, має неприємний запах, з пояснень матері дитини виспи на тілі дитини з`явились 4-5 днів тому, до лікаря не зверталась. З коментаря спеціаліста вбачається, що дитина потребує термінового стаціонарного лікування. У дитини наявні ознаки ГРВІ. Мати та дитина були у занедбаному стані. Мати дитини знаходиться вдома з співмешканцем, з яким з її слів вона знайома лише два дні. На момент виявлення дитина була брудна, недоглянута, по тілу невідомі почервоніння. Помешкання, в якому була знайдена дитина, не пристосоване для проживання. Вирішено негайно доставити дитину до медичного закладу для обстеження і встановлення причини висипання по тілу, оскільки дитина потребує негайного соціального захисту та лікування (а.с.12-15).

Відповідно до копії акту від 18 липня 2024 року проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 , 26 травня 2021 року, дитина брудна, має неприємний запах, з пояснень матері дитини виспи на тілі дитини з`явились 4-5 днів тому, до лікаря не зверталась. З коментаря спеціаліста вбачається, що дитина потребує термінового стаціонарного лікування. У дитини наявні ознаки ГРВІ. Мати та дитина були у занедбаному стані. Мати дитини знаходиться вдома з співмешканцем, з яким з її слів вона знайома лише два дні. На момент виявлення дитина була брудна, недоглянута, по тілу невідомі почервоніння. Помешкання, в якому була знайдена дитина, не пристосоване для проживання. Вирішено негайно доставити дитину до медичного закладу для обстеження і встановлення причини висипання по тілу, оскільки дитина потребує негайного соціального захисту та лікування (а.с.16-20).

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання проведено обстеження умов проживання в АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_2 .. За результатами обстеження встановлено, що у будинку, який обстежується, умови проживання відсутні, відсутні меблі, електрика, вода, опалення, продукти харчування, будинок в аварійному стані, без вікон та дверей, діти сплять на підлозі, відсутні ліжка, місце для дозвілля, діти недоглянуті, брудні, занедбані, по тілу незрозумілий висип, продукти для харчування дітей відсутні (а.с.21). Зазначене також підтверджується наявними в матеріалах справи фото будинку, в якому проживає відповідач та обстановки всередині будинку (а.с.24-27)

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, при розгляді цивільних справ керується принципом верховенства прав, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено частиною 1, 2 та 4 статті 10 ЦПК України.

Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Змістом ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст.170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Частиною 1 ст.6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких позивач просить відібрати від ОСОБА_2 , є малолітніми дітьми, оскільки вони на момент звернення до суду та розгляду справи досягли віку 4 та 2 років відповідно.

Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З наведеного вбачається, що позивач просить відібрати від ОСОБА_2 малолітніх дітей, яким вона є матір`ю, що передбачено ч.1 ст.170 СК України. При цьому, на момент народження дітей ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала та відомості про ім`я та по батькові батька дітей зазначені за її вказівкою.

Частиною 1 ст.170 СК України передбачено ряд підстав за яких діти можуть бути відібрані від батьків або одного з них, це випадки, передбачені пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інші випадки, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Зазначене відповідає положенням статті 9 «Конвенції про права дитини», прийнятої державами учасницями Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1989 року та ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, якою визначено, що держави-учасниці конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При цьому, ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

З наведеного вбачається, що в інтересах дитини її може бути відібрано від батьків, якщо вони: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Статтею 150 СК України визначено наступні обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов`язані поважати дитину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, передбаченого ч.2 ст.150 СК України, щодо піклування про здоров`я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку, що може нести загрозу для їх життя, здоров`я і морального виховання, що є підставою для відібрання від неї дітей, передбаченою ч.1 ст.170 СК України, що в свою чергу свідчить про законність та обґрунтованість такого рішення.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 СК України визначено, що у цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

При цьому, суду не надано відомостей про другого з батьків дітей, відомості про батька, як зазначалося вище вказані в свідоцтві про народження зі слів матері, або інших родичів.

Водночас, як було зазначено вище, на підставі заяви про визнання батьківства було внесено зміни в актовий запис про народження дитини ОСОБА_5 , де його батьком за результатами внесених змін зазначено ОСОБА_10 , та відповідно до пояснень представника позивача батько дитини наразі проходить військову службу у лавах ЗСУ, однак доказів проходження військової служби батьком дитини представник позивача суду не надала, а також від батька дитини заяв чи клопотань відповідно до цивільно-процесуального законодавства до суду не надходило.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що діти мають бути передані органові опіки та піклування, що свідчить про законність позовних вимог в цій частині та відсутність можливості порушення права, свободи чи інтересів інших осіб.

Абзацом 3 ч.1 ст.170 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Представник позивача, у позовній заяві також просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_11 в твердій грошовій сумі в розмірі 1598 гривень щомісячно на кожну дитину.

Частиною 4 ст.170 СК України визначено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Частиною 1 ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначене відповідає положенням ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», якою визначено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як, вбачається з прохальної частини позовної заяви представник позивача просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України.

Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період..

Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наведеного вбачається, що позовна вимога стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_11 в твердій грошовій сумі в розмірі 1598 гривень щомісячно на кожну дитину, відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів відповідно до вимог ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про відібрання дітей в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Біляївська окружна прокуратура задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 28 лютого 2018 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав та передати їх для подальшого влаштування відповідному органу опіки та піклування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 28 лютого 2018 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1598 гривень 00 копійок на кожну дитину, на період відібрання дітей, які перерахувати на особистий рахунок особи, під опікою якої буде перебувати дитина.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 28 лютого 2018 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про відібрання дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 28 лютого 2018 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню, у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2025 року.

Суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.