Справа 206/6966/24
Провадження 2/206/668/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участю секретаря Погребної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Моцар - Ванденко Юлія Сергіївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що на момент смерті сина вона постійно проживала з сином за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної власності. Вона є єдиним спадкоємцем померлого. Вона є людиною похилого віку, втрата сина стала для неї важким тягарем. Вона не була обізнана щодо порядку вступу в спадщину. До того ж на території Донецької області велися активні бойові дії, що значною мірою впливало на якість життя, моральний та психологічний стан позивачки. З 05.03.2022 м. Торецьк входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії. Квартира АДРЕСА_2 була пошкодження. У лютому 2023 року позивачка отримала витяг з ЄРДР що пошкодження квартири. Позивач бажає отримати компенсацію за пошкоджене майно, проте вона не може оформити право на спадщину на частку квартири, яка залишилася після смерті сина. 15 жовтня 2024 року позивачка вернулася до приватного нотаріуса Моцар- Ванденко Ю.С., яка повідомила їй, що позивачка пропустила термін для подачі заяви для прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, про що їй була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач вказує на те, що причини з яких вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини є поважними. Просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Просила розглянути справи без участі позивача та представника позивача.

Ухвалою суду від 03 січня 2025 року було відкрито провадження у справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.02.2025 дана справа була передана на розгляд судді Прінь І.П.

Ухвалою судді від 25.02.2025 цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.03.2025 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті.

17 січня 2025 року до суду надійшов відзив Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Посилання позивачки на важкий емоційний стан, введення воєнного стану, активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області як на обставини, які суттєво вплинули на можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строки, передбачені законодавством не є прийнятними, оскільки з часу відкриття спадщини до введення на території України правового режиму воєнного стану пройшов значний проміжок часу - майже чотири роки, а для прийняття спадщини ЦК України встановлений строк у шість місяців. При цьому в цей час на території міста Торецька нотаріуси здійснювали свою діяльність в повному обсязі. Представник відповідача подав також заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням поданого відзиву.

Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Моцар - Ванденко Юлія Сергіївна пояснень щодо позову не подавала.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.11.2018.

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 18.08.1969.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласникам квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.05.1995.

Як зазначає позивачка, вона та її син проживали спільно у вказаній квартирі.

У жовтні 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса з питання оформлення права на спадкове майно - частину квартири АДРЕСА_2 , що залишилася після смерті сина.

Приватний нотаріус Моцар- Ванденко Ю.С. надала їй роз`яснення, що вона пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини і не надала інформацію про її проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті, тому вона не вважається такою, що прийняла спадщину, і рекомендувала їй звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини або факту прийняття спадщини.

30 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто майже через шість років після відкриття спадщини.

Із роз`яснень приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Моцар - Ванденко Ю.С. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася.

Відповідно до ст. 1216, ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 1220, ч.1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( стаття 1222 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України я кщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець першої черги за законом не зверталася до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Разом з цим, позивачка у позовній заяві вказує на те, що на час смерті спадкодавця вона проживала з ним спільно в одній квартирі, частка якої і є спадковим майном. Проте у позивача відсутня довідка про склад осіб, які проживали зі спадкодавцем на час його смерті.

Тому вона обрала такий спосіб захисту своїх прав, як визначення їй судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як на поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує на те, що після смерті сина вона перебувала у важкому емоційному стані, надалі в Україні був введення воєнний стан, а на території ОСОБА_3 розпочалися активні бойові дії, внаслідок яких квартира, в якій вона проживала, частина якої є спадковим майном, була пошкоджена, а їй довелося евакуйовуватися до м. Миколаєва.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не надала.

Об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для звернення до будь-якої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сина не було. Позивач постійно з листопада 2018 року проживала в м. Торецьк. Воєнний стан в України було введено 24 лютого 2022 року.

Оскільки позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що причини, з яких вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову у визначенні позивачу додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1225, 1261, 1268, 1272 -1275, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Моцар - Ванденко Юлія Сергіївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.04.2025.

Суддя І.П. Прінь