Дата документу 28.04.2025 Справа № 335/3140/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/3140/24Головуючий у 1-й інстанції Крамаренко І.А.
Пр. № 22-ц/807/75/25Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Кухаря С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «СОБОРНЕ-133» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року у справі за позовом ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «СОБОРНЕ-133» (надалі ОСББ «СОБОРНЕ-133») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСББ «СОБОРНЕ-133» звернулось до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-6), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості зі сплати щомісячних внесків на управління та обслуговування будинку за період з 01.11.2021 по 01.02.2024 року в розмірі 9019,77 грн., з яких в тому рахунку: 6342,84 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 428,53 грн., 2248,40 грн. інфляційних витрат, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що на підставі рішення №310/2 від 24.06.2016 року вилучено з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» житловий будинок АДРЕСА_1 та передано його в управління ОСББ «СОБОРНЕ-133». Відповідачка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а отже є співвласницею будинку за адресою АДРЕСА_1 , де створено ОСББ «СОБОРНЕ-133». Згідно з протоколом №8 загальних зборів власників квартир ОСББ «СОБОРНЕ-133» від 24.10.2021 року затверджено розмір щомісячного внеску на управління та обслуговування будинку по АДРЕСА_1 в розмірі 4,60 грн. за 1 м.кв. загальної площі житлових та нежитлових приміщень. Загальна площа квартири відповідачки складає 65,66 м.кв., а отже, щомісячний внесок з 01.11.2021 року, який повинна сплачувати відповідачка, складає - 302,04 грн. За період з 01.11.2021 по 01.02.2024 року відповідач, в порушення вимог законодавства, статуту ОСББ та умов проживання в квартирі, від сплати ухиляється в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем за 27 місяців у розмірі 6342,84 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Крамаренко І.А. (а.с.31). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.40) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року (а.с.57-58) у задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСББ «СОБОРНЕ-133» у своїй апеляційній скарзі (а.с.61-66) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В автоматизованому порядку 09.09.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С. (а.с.68). Ухвалою апеляційного суду від 10.09.2024 року (а.с.69-71) справу витребувано у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 18.09.2024 року (а.с.72). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.73), які було усунуто 25.09.2024 (а.с.75-77). В автоматизованому порядку 30.09.2024 року суддями Кочетковою І.В. і Кухарем С.В. у цій справі замінено суддів Бєлку В.Ю. (у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року) і ОСОБА_2 (у зв`язку з тривалою відпусткою останньої) (а.с.78-79). Ухвалою апеляційного суду (а.с.80-81) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 30.09.2024 року, дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.82).

Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову (у цій справі це 9019,77 грн. а.с. 2) менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі. Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, відпустка судді доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (довідка а.с. 98), участь судді члена колегії Кухаря С.В. у підготовці для підтримання кваліфікації суддів судових палат у цивільних справах апеляційних судів Національною школою суддів України у період з 14.04.2025 року по 18.04.2025 року включно (а.с.117) та нетривала відпустка цього судді у період з 21.04.2025 року по 25.04.2025 року включно, які не давали підстав для заміни його в автоматизованому порядку іншим суддею у цій справі (а.с.118).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСББ «СОБОРНЕ-133» у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні його позову у цій справі, керувався ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76, 80, 89, 141, 259, 265, 273, 274, 279 ЦПК України та виходив із такого.

Встановлено що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2016 № 310/2 (а.с.25) вилучено з господарського відання МКП «Основаніє» будинок АДРЕСА_1 , крім квартир та нежитлових приміщень, зазначених у додатку та визначено передати в управління ОСББ «СОБОРНЕ-133» цей житловий будинок разом із відповідною документацією, крім квартир та нежитлових приміщень, зазначених у додатку. Поряд з цим додатки до вказаного рішення суду першої інстанції не надані, що позбавляє суд першої інстанції можливості встановити, чи передана кв. АДРЕСА_3 у вказаному будинку в управління ОСББ «СОБОРНЕ-133».

Співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 вирішено утворити ОСББ «СОБОРНЕ-133», що підтверджується долученою до позову копією Статуту, затвердженого протоколом № 1 від 30.01.2016 установчих зборів ОСББ «СОБОРНЕ-133» (а.с.14-24).

Згідно із витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 28.03.2024 інформація про поточну реєстрацію місця проживання відсутні, місце попередньої реєстрації: АДРЕСА_4 (а.с.39).

Згідно з п. 1 р. ІІ вказаного Статуту, ОСББ «СОБОРНЕ-133» здійснює утримання вказаного будинку та прибудинкової території.

На підтвердження розміру встановленого внеску у вказаний період, позивачем до позовної заяви долучено копію протоколу № 8 від 24.10.2021 Загальних зборів ОСББ «СОБОРНЕ-133» за місцезнаходженням: пр. Соборний, 133 у м. Запоріжжі (а.с.10-13), за змістом якого було обговорено розмір щомісячного внеску на управління та обслуговування будинку та вирішено встановити розмір такого внеску на рівні 4,60 грн. за 1 кв.м загальної площі житлових та нежитлових приміщень. Поряд з цим із зазначеного протоколу не вбачається з якого періоду вказаний тариф вводиться в дію.

Як на підставу позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з відповідачки, за період 01.11.2021 по 01.02.2024, позивач посилається на те, що остання є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження позивачем надано лист директора ТОВ «ЗМБТІ» Віталія Опанасенка від 21.11.2023 №6146 з якого вбачається, що за даними ТОВ «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,66 м2 належить ОСОБА_1 (а.с.9).

Разом з тим, надані позивачем відомості, згідно із довідкою, вбачається, що ТОВ «ЗМБТІ» підтверджено факт перебування квартири у власності відповідачки тільки станом на 01.01.2013, а позовні вимоги стосуються заборгованості, яка виникла з 01.11.2021 по 01.02.2024.

Отже, на час виникнення заборгованості, що є предметом позову, та на час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не доведено, що квартира АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Положеннями ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, виконувати рішення статутних органів прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівною законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів технічного переоснащення приміщень або їх частин. Чинним законодавством України про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не передбачено укладання договорів між ОСББ та співвласниками багатоквартирного будинку, а внески по утриманню будинку та прибудинкової території та внески до ремонтного фонд (послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та ремонту багатоквартирного будинку відносяться до житлових послуг, які надаються ОСББ самостійно та встановлюються рішенням загальних зборів ОСББ.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», зобов`язані виконувати рішення загальних зборів ОСББ «СОБОРНЕ-133».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, жодного підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є співвласницею багатоквартирного будинку у період нарахування вищезазначеної заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , де створено ОСББ «СОБОРНЕ-133», суду першої інстанції не надано.

Правовстановлюючих документів, які б доводили те, що відповідач є суб`єктом права власності на квартиру АДРЕСА_5 , а як наслідок має відношення до користування та розпорядження спільним майном співвласників у ОСББ «СОБОРНЕ-133» також не надано. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Клопотань про витребування вказаних відомостей, не дивлячись на те, що вказані докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, оскільки, від встановлення вказаних обставин безпосередньо залежить регулювання між сторонами відносин Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», стороною позивача у суді першої інстанції не було заявлено. Поряд із цим, за змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Також за змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, на недопустимості застосування судами концепції негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності, оскільки допускає можливість вважати доведеним твердження позивача через відсутність спростування цього твердження відповідачем, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема, в своїх постановах від 23.10.2019 року в справі № 917/1307/18 та від 27.05.2020 року в справі № 2-879/13. Надані позивачем докази, не є належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України, того, що саме відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача надіслав суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.44-46), у такий спосіб розпорядившись своїми процесуальними правами. Підстави для витребування доказів за ініціативи суду у цій справі суд першої інстанції вважав відсутніми.

Оскільки позивачем не доведено, що відповідачка на момент виникнення спірних правовідносин є власником квартири АДРЕСА_5 , тобто, з огляду на положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відсутні підтвердження того, що в ОСОБА_1 наявні обов`язки щодо спільного утримання вказаного багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «СОБОРНЕ-133», тому, суд першої інстанції вважав, що заявлені вимоги позивача є недоведеними та не підлягають задоволенню, як і не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що нараховані на суму заборгованості, як похідні.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСББ «СОБОРНЕ-133» не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування сторони позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі, та зокрема належності відповідача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України (суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів) сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСББ «СОБОРНЕ -133», а саме з власної ініціативи робив численні запити з приводу з`ясування:

1) зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання реєстраційного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час та зове рема станом на час нарахування вищезазначеної заборгованості за адресою, зазначеною позивачем в його вищезазначеному позові у цій справі, а саме: АДРЕСА_2 (проте, згідно із отриманою інформацією остання взагалі відсутня відповідач не зареєстрована за вказаною адресою а.с. 94-96);

2) реєстраційного номеру облікової картки платника податків останньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання за цим РНОКПП апеляційним судом з Державного реєстру прав на нерухоме майно інформації на підтвердження права власності останньої на вищезазначену квартиру за адресою, зазначеною позивачем в його вищезазначеному позові у цій справі, а саме: АДРЕСА_2 в період нарахування заборгованості позивачем відповідачу у цій справі, оскільки інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно можливо отримати в «Електронному кабінеті судді» лише за РНОКПП відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи реєстраційним номером об`єкта нерухомості (квартири АДРЕСА_5 ), які позивач ОСББ «СОБОРНЕ-133» суду у цій справі у своєму вищезазначеному позові (а.с.2) чи окремо не повідомив з посиланням на те, що останні йому не відомі, оскільки на виконання вимог ст. 175 ч. 3 п. 2 ЦПК України (позовна заява повинна містити також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі позивачу відомі) (проте, згідно отриманої інформації із Державної податкової служби остання в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрована, тому РНОКПП повідомити неможливо а.с. 97, 99-109).

Оскільки, суд першої інстанції у цій справі правильно вважав, що надана позивачем до його вищезазначеного позову у цій справі довідка ТОВ «ЗМБТІ» від 21.11.2023 року (а.с.9), відповідно до якої за даними ТОВ «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,66 м2 належить ОСОБА_1 , не є належним та допустимим доказом саме на підтвердження факту належності цієї квартири на праві власності останній саме у період нарахування заборгованості з 01.11.2021 року по 01.02.2024 року у цій справі.

В силу вимог ст. 319 ч. 4 ЦПК України лише власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України (тягар утримання майна) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України стороною позивача ОСБББ «СОБОРНЕ-133» апеляційному суду у цій справі не надані, та зокрема в частині належності відповідача ОСОБА_1 за вищезазначеним позовом позивача у цій справі (витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_5 у період нарахування позивачем їй вищезазначеної заборгованості з 01.11.2021 року по з 01.11.2021 року по 01.02.2024 року та, відповідно, що остання в цей час була членом ОСББ «СОБОРНЕ -133» та мала обов`язок зі сплати вищезазначених щомісячних внесків на управління та обслуговування будинку за цей період взагалі, та у розмірі 9019,77 грн. зокрема).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСББ «СОБОРНЕ-133» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Також, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розміром цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України в разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «СОБОРНЕ-133» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 28.04.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Кухар С.В.