Справа № 161/4012/25
Провадження № 2/161/2182/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025 року позивач ТзОВ "ФК "ЕЙС" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.. Свій позов мотивує тим, що 24.03.2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 273883021, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 12400 грн. ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а також ряд додаткових угод, на підставі яких строк дії даного правочину продовжувався та на даний час такий дійсний до 31.12.2024 року. Відповідно до умов Договору факторингу № 28/1118-01 та згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 236 від 27.06.2023 року до вказаного правочину, до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року. Надалі, 27.05.2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року. В подальшому, 26.12.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року. Вказує, що відповідач не виконує своїх зобов`язань, у зв`язку з чим у неї існує заборгованість, розмір якої становить 25761, 16 грн. з яких: 11754, 37 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14006, 79 грн. сума заборгованості за відсотками. Просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Ейс» 25761, 16 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у вищевказаному позові просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24.03.2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 273883021, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 12400 грн.

ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі.

28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а також ряд додаткових угод, на підставі яких строк дії даного правочину продовжувався та на даний час такий дійсний до 31.12.2024 року.

Відповідно до умов Договору факторингу № 28/1118-01 та згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 236 від 27.06.2023 року до вказаного правочину, до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року.

Надалі, 27.05.2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року.

В подальшому, 26.12.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року.

За наведених обставин, ТзОВ «ФК «Ейс» є новим кредитором у правовідносинах, які виникли на підставі Кредитного договору № 273883021, укладеного 24.03.2023 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач не виконує своїх зобов`язань за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість, яка становить 25761, 16 грн. з яких: 11754, 37 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14006, 79 грн. сума заборгованості за відсотками.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими, а тому із ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року в загальній сумі 25761,16 грн.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7000 грн., на підтвердження яких, долучає до матеріалів справи наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги №27/12/24-01 від 27.12.2024 року та додаткову угоду до нього; копію акта прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3000 грн.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 2422, 40 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 273883021 від 24.03.2023 року в загальному розмірі 25761 (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят одну) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" судові витрати по справі, а саме: 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору та 3000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське Шосе, 19, офіс 2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 24 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук