Номер провадження: 22-ц/813/4787/25
Справа № 505/654/25
Головуючий у першій інстанції Білоус В.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

25.04.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Погорєлова С.О., розглянувши питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

встановила:

24 лютого 2025 року КВЕП «Подільськтеплокомуненерго» звернулося до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу.

06 березня 2025 року Котовським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ.

10 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування судового наказу у справі №505/654/25.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №505/654/25 повернуто заявнику без розгляду.

13 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування судового наказу у справі №505/654/25.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2025 заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №505/654/25 повернуто заявнику без розгляду.

18 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою, безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 4, 5, 9 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що він оскаржує ухвалу судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, проте не вказує, яку саме ухвалу він оскаржує. Крім того, у прохальній частині просить: прийняти дану апеляційну скарг; викликати його у судове засідання; звільнити від сплати судового збору, скасувати судовий наказ,

Таким чином, незрозуміло, який саме процесуальний документ ним оскаржується.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено, окрім іншого, також повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно надати уточнену редакцію апеляційної скарги, зазначивши учасників справи, навести доводи незаконності і (або) необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а також уточнити прохальну частину, зазначивши, яке судове рішення оскаржується, та надати копії скарги та доданих письмових матеріалів для інших учасників справи, згідно вимог ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 , звернувся із клопотанням, у якому просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, на підставі того, що предметом даного судового позову є захист його соціальних, житлових прав і насамперед наданого йому ст. 55 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, доводи заявленого клопотання приходжу до висновку, що у його задоволені слід відмовити, виходячи з наступного.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як встановлено в ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, із наданих доказів скаржником не вбачається підтвердження свого майнового стану та не містить повних відомостей про розміру річного доходу ОСОБА_2 за попередній календарний рік. Наданих документів не достатньо для визнання майнового стану скаржника таким, який перешкоджає виконанню вимог законодавства, щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд зазначає, що апеляційна скарга не містить достатніх доказів, які підтверджують що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника - фізичної особи за попередній календарний рік, тому скаржнику потрібно надати інші докази на підтвердження вказаних обставин. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно змісту ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не надав до суду належних та достатніх доказів про суми свого доходу, тому апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, а тому не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Слід зазначити, що відмова у відстроченні розміру судового збору або звільненні від його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Згідно Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із змінами, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 605,60 гривень.

Отже, судовий збір у розмірі 605,60 гривень повинен бути перерахований за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Од.обл./Хаджибейськ.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 185, 357 ЦПК України,-

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишити без руху.

Надати апелянту, у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання даної ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова