Справа № 525/1624/24
Провадження №2/525/145/2025 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2025 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Корж Т.Ю.,
з участю представника відповідача адвоката Данильчука С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», представник позивача Киричук Галина Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
19.12.2024 Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, внаслідок чого станом на 06.10.2024 виникла заборгованість на загальну суму 162553,52 грн.:
Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Ураховуючи викладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальній сумі 162553,52 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.
27.12.2024 судом відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання було призначено на 03.02.2025, відповідачу направлено копію ухвали, роз`яснено порядок та строки подання відзиву на позов (а.с. 112).
17.01.2025 надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій він не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що розрахунок має табличну форму та містить детальну інформацію відносно: графіку повернення тіла кредиту та процентів з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; відомості щодо фактичної суми погашення відповідачем кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; залишок непогашеної суми за кожним платежем. Наданий відповідачу та суду розрахунок заборгованості є формою, встановленою банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості клієнта-боржника з метою надання до суду при ініціюванні судового провадження. Також вказує, що виписка з особового рахунку відповідача є належним та допустимим доказом щодо надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використанням таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Щодо стягнення комісії представник позивача вважав, що застосуванню підлягають положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору), а саме, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування"(в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Щодо зарахування сплачених раніше коштів на погашення заборгованості по комісії, позивач не вбачає підстав для цього оскільки сплата вказаних коштів не є предметом даного судового розгляду, а відповідно до положень ст. 13, 264 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Зустрічного позову з цього приводу, відповідачем не заявлено. (а.с. 141-158).
20.01.2025 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с. 166-169).
03.02.2025 судом закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 181).
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Данильчук С.Г. підтримав обставини викладені у відзиві на позов та запереченнях, просив їх врахувати під час ухвалення рішення по справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Данильчука С.Г., дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.
В указаній заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, установити на поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 1000 грн. Розрахунковий день - 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки (а.с. 10).
У паспорті споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписаний сторонами, міститься інформація про: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 1000 грн.; строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень буд-якої зі сторін; мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, у тому числі для оплати за договором страхування; стандартна процентна ставка, відсотків річних - 47,88%; тип процентної ставки фіксована (а.с. 11).
Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018) встановлено, що банк може змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу II цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою (а.с. 30).
На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами ОСОБА_1 позивачем надано суду виписку з особового рахунку за період з 19.10.2018 по 06.10.2024 (а.с. 76-89).
Відповідно до заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.
Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.08.2020) передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.
Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.
Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, у тому числі простроченої заборгованості, на умовах, у строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с. 43, 45).
Відповідач отримав можливість користування кредитними коштами, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.11.2020 (а.с. 59) та фактично користувався ними, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 25.11.2020 по 06.10.2024 (а.с. 69-75).
Позивачем направлялися письмові вимоги (повідомлення) за місцем проживання відповідача (а.с. 53-54).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями пунктів 4, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідач наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір не заперечував, також не заперечував наявності заборгованості за відсотками, проте вважав необґрунтованим та належним чином не доведеним розмір нарахованих відсотків після 30.09.2022.
Судом враховується, що розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, проте суд приходить до переконання, що розрахунок заборгованості повністю узгоджується з умовами кредитного договору, випискою про рух коштів по рахунку та сукупністю інших доказів по справі. Зворотного стороною відповідача не доведено.
Із матеріалів установлено, що згідно виписки банку про рух коштів по рахунку остання операція здійснена Банком щодо нарахування відсотків 30.09.2022. Відповідно до наданого суду розрахунку розмір заборгованості по відсотках розрахований Банком саме на цю дату та надалі не змінювався, що свідчить про те, що після 30.09.2022 відсотки за договором не нараховувалися.
Відповідачем власних розрахунків ( контррозрахунку) суду не надано.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки в кредитному договорі Банк не зазначив та під час розгляду справи не надав суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 висловила позицію, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що обрахований банком розмір заборгованості за кредитом не може бути визнаний належним. Та підлягають зарахуванню в рахунок погашення існуючої заборгованості за договором кошти, які зараховані Банком, як погашення заборгованості за комісією.
Посилання Банку на ті обставини, що відповідач не звертався до суду з позовними вимогами, тому зарахування комісії в рахунок погашення заборгованості буде виходом суду за межі позовних вимог суд вважає безпідставним.
У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.
У іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При звернені до суду АТ «ПУМБ» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №60 від 11.12.2024 (а.с. 1).
Оскільки позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 162553,52 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 112989,28 грн. (69,51%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1683,81 грн. ( 2422,40 х 69,51 % = 1683,81 грн.).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази понесених витрат на правову допомогу, суд установив наступне.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Щодо витрат понесених відповідачем під час розгляду справи, суд приходить до переконання, що вони підлягають стягненню з позивача частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
У відзиві на позов позивач зазначив, що попередній орієнтовний розмір судових витрат понесених ним у зв`язку з розглядом справи складається з витрат на правову допомогу та становить 5000 грн. До відзиву було додано договір №2023/09/06-01 про надання правничої допомоги від 06.09.2023 укладений між адвокатом Данильчуком С.Г. та ОСОБА_1 ( а.с. 129-130); додаток №3 до Договору ( а.с. 131); квитанція від 08.01.2025 ( а.с. 132); ордер на надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ( а.с. 133, 134).
Відповідно до додатку №3 до Договору Сторони узгодили надання адвокатом правничої допомоги: представництво інтересів клієнта у справі №525/1624/24 у Великобагачанському районному суді, складання та подання відзиву на позов, участь у судовому засіданні у суді першої інстанції. Сума гонорару є фіксованою та становить 5000 грн.
Позивач у відповіді на відзив посилався на те, що заявлений до стягнення відповідачем розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та предметом позову.
Оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, врахувавши обставини справи та її складність, дана справа є малозначною, представник є професійним адвокатом, існує стала судова практика з приводу вирішення подібних правовідносин, фінансовий стан обох сторін та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з урахуванням часткового задоволення позовних вимог (позов задоволено на 69,51%), суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 1524,50 грн. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У іншій частині заяву відповідача про відшкодування судових витрат залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,
Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 112989 ( сто дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 28 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 1683 ( одна тисяча шістсот вісімдесят три) гривні 81 копійку.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1524 ( одна тисяча п`ятсот двадцять чотири) гривні 50 копійок.
У іншій частині заяву відповідача про відшкодування судових витрат залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
представник позивача: Киричук Галина Миколаївна, адреса: вул. Андріївська 4, м. Київ, РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
представник відповідача: адвокат Данильчук Сергій Григорійович, адреса: вул. Троїцька, 68, м. Миргород, Полтавська область, РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4926 видане 25.09.2020 Радою адвокатів Дніпропетровської області.
Повний текст рішення суду складено 24.04.2025.

Суддя Я.В. Прасол