Справа № 740/1055/25
Провадження № 2/740/892/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі 28.02.2025 звернулися до суду із позовом, у якому просять визнати за кожним з них по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членами колишнього колгоспного двору.

Позов аргументують тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 голова колгоспного двору, її син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 . Таким чином, кожен з позивачів має право на 1/4 частку у вказаному будинку.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 15.10.1987 Ніжинською районною Радою народних депутатів, згідно рішення № 22 від 23.01.1987, було втрачене. Оголошення про втрату вказаного свідоцтва опубліковане в газеті «Ніжинський вісник» від 21.02.2025 № 4.

Ухвалою судді 03.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Позивачі в судове засідання не з`явились, у позовні заяві просили про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Відповідно до довідок Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 00065 від 15.01.2025 та № 36 від 27.01.2025, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстроване за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_1 , згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок, видане 15.10.1987 Ніжинською районною Радою народних депутатів на підставі рішення № 22 від 23.01.1987 (а.с. 4 - 5).

Як зазначено позивачами та підтверджено оголошенням у газеті «Ніжинський вісник» випуск № 4 від 21.02.2025 свідоцтво на право власності на жилий будинок, видане 15.10.1987 Ніжинською районною Радою народних депутатів, було втрачене (а.с.13).

Згідно довідки Безуглівського старостинського округу № 1 Талалаївської сільської ради Ніжинського району від 14.01.2025 за № 03-29/10, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешкали: ОСОБА_1 голова колгоспного двору, син - ОСОБА_2 , невістка - ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/4 частці кожен.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, виходячи з наведеного, оскільки відсутні правовстановлюючі документи з визначенням часток позивачів, у зв`язку з належністю спірного будинку до категорії «колгоспний двір», позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності на частки (на 1/4 частку за кожним позивачем) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 200, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь