ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7900/23
провадження № 2/753/639/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Боярської Є.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, звернулась ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позову зазначила, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час проживання сім`єю у подружжя народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. 19.05.2020 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано. За рішенням Дарницького районного суду відповідач сплачує аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку доходу на дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 2020 року і до повноліття син навчавсья в коледжі при Одеській юридичній академії, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу, протягом 2 років, відповідач не завжди виявляв бажання для зустрічі та спілкування, навчання, розвитком та здоров`ям дітей не цікавився, дитячий садок, коледж та гуртки жодного разу не відвідував, з вихователями, вчителями не спілкувався, періодично ухилявся та наразі намагається ухилятись від сплати аліментів. Участь у незапланованих додаткових витратах на лікування дітей, оздоровлення та відпочинок, розвиток здібностей протягом останніх років відповідач не приймав. Позивач фактично витратила до 05.05.2023 року за навчання в коледжі сина 72150,00 грн., за навчання в садочку дочки 3914,32 грн., оплату для занять навушники у розмірі 2299,00 грн., приладдя для навчання на онлайн заняттях в розмірі 14798,00 грн., одяг в розмірі 4298,00 грн., на лікування дочки в розмірі 3665,00 грн, на окуляри 2000,00 грн.,та ліки в розмірі 1428,23 грн. З урахуванням викладеного, враховуючи, що обов`язок щодо утримання дітей покладено на обох батьків, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 52276,27 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2023 року було відкрито спрощене провадження у вказаній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду.

Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.02.2023 року вже було стягнуто з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі 31361,87 грн., зокрема було стягнуто витрат за навчання в садочку доньки, витрат за розвиваючі заняття дочки, витрат на купівлю ноутбуку, ліки та витрат на обстеження. Також зазначено, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач надала копію договору про навчання № 6761333-21 від 30.08.2021 року та копію Індивідуального договору № 6761333-21 від 30.08.2021 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця, разом з цим зі змісту вказаних укладених правочинів, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, тобто 30.08.2021 року, проте надані позивачем квитанції про оплату за навчання датуються 05.08.2020 року та 18.02.2021 року, тобто задовго до укладення зазначених договорів. Крім того зазначено що позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини в приватному закладі освіти при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Окремо зазначено, що позивачем не доведено наявність особливих обставин, що призвело до додаткових витрат, як і наявність цих додаткових витрат, оскільки значна частина наданих фіскальних чеків не містить посилання за які саме товари була проведена оплата. З урахуванням викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що рішення Дарницького районного суду від 10.02.2023 року стосується певного періоду, який не відноситься до вказаного позову. Окремо зазначено, що з 2020 року син навчається в коледжі при Одеській юридичній академії. Син вступав в коледж, оскільки проходив по прохідним балам ЗНО та мав хист та неймовірне бажання вчитися на юридичному факультеті, тому ці витрати викликані необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей до цього.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідача та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав викладених у відзиві, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи заслухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 12.07.2017 року виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 1879.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 15.11.2011 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 3261.

19.05.2020 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , було розірвано.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2020 року було стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина та доньку ОСОБА_5 , в розмірі частини з усіх видів заробітку доходу на дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 27.04.2020 року і до повноліття дитини.

Відповідно до довідки з дошкільного навчального закладу № 809 Дарницького району м. Києва від 14.10.2022 року, вбачається, що ОСОБА_5 , відвідує вказаний дошкільний заклад з 14.05.2019 року по час видачі довідки. Протягом всього часу приводить та забирає із закладу дитину мати, ОСОБА_1 , квитанцію за оплату харчування дитини в закладі сплачуються вчасно.

Згідно з довідкою з Національного університету «Одеська юридична академія» Київського університету інтелектуальної власності та права №545 від 14.10.2022 року, вбачається, що ОСОБА_4 , дійсно є студентом 3 курсу Фахового коледжу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за напрямом 081 «Право». Навчається на контрактній основі без отримання стипендії. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем фаховий молодший бакалавр до 30.06.2023 року.

30.08.2021 року між Київським інститутом інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» та ОСОБА_4 , було укладено договір про навчання № 6761333-21.

З індивідуального договору № 6761333-21 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 72150,00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із частиною першою ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

До особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17).

Відповідно до позиції Верховного суду, не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а саме: навчання дитини з метою здобуття професійної освіти (висновок Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19); витрати одного із батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц); витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка (постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №369/11745/16-ц); вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням) (постанова Верховного Суду від 17 січня 2019 у справі № 720/1119/17).

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення додаткових витрат позивач зазначає, що несе додаткові витрати на дітей зокрема оплачує навчання в коледжі сина в розмірі 72150,00 грн., за навчання в садочку дочки в розмірі 3914,32 грн., оплату для занять навушники у розмірі 2299,00 грн., приладдя для навчання на онлайн заняттях в розмірі 14798,00 грн., одяг в розмірі 4298,00 грн., на лікування дочки в розмірі 3665,00 грн, на окуляри 2000,00 грн.,та ліки в розмірі 1428,23 грн. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі по 52276,27 грн., що складає половину витрачених позивачем коштів.

Аналізуючи понесені позивачем витрати та докази понесення вказаних витрат, суд вважає що витрати на навчання сина в коледжі у розмірі 72150,00 грн., не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, оскільки не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини, які компенсуються за рахунок отримання аліментів.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 16201,27 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 155, 157, 185 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додаткові витрати на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 16201,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1

Суддя С.В.Кулик