ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 704/361/24
Провадження № 22-з/821/42/25
категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси заяву представника ФОП ОСОБА_2 адвоката Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Просив стягнути із ФОП ОСОБА_2 на його користь 48315,19 грн інфляційних нарахувань та 22517,74 грн як 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за постановою Черкаського апеляційного суду від 29.08.2023 по справі № 704/369/20.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року заяву представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокат Шеремет М. О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

В решті вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Гапека Т. В. оскаржила їх в апеляційному порядку.

Просила рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 701832,93 грн за невиконання постанови Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року.

Додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Шеремет М. О. оскаржила його в апеляційному порядку. Просила скасувати додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.11.2024 про ухвалення додаткового рішення та винести постанову, якою заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. Судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції стягнути з ОСОБА_1 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гапеки Т. В. на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2024 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шеремет М. О. та апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гапеки Т. В. на додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року залишено без задоволення.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2024 року залишено без змін.

Додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року залишено без змін.

17 березня 2025 року представник ФОП ОСОБА_2 адвокат Шеремет М. О. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 70000 грн.

Заяву мотивує тим, що при подачі відзивів на апеляційні скарги, подані адвокатом Гапекою Т. В., представником відповідача адвокатом Шеремет М. О. перед прохальною частиною зазначено, що через подання апеляційної скарги на рішення по суті від 07.10.2024 позивачем, відповідач очікує понести орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції 70000 грн, а через подання апеляційної скарги на додаткове рішення позивачем, відповідач очікує понести орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції 40000 грн, докази про що будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення судом рішення.

Зазначає, що 16.03.2025 між адвокатом Шеремет М. О. та ОСОБА_2 підписано акт виконаних робіт, наданих послуг згідно якого загальна вартість робіт (наданих послуг) склала 70000 грн, що складається з: 20000 грн за підготовку відзиву на апеляційну скаргу подану на додаткове рішення від 28.11.2024, 40000 грн за підготовку відзиву на апеляційну скаргу подану на рішення від 07.10.2024, 5000 грн за підготовку та направлення 2-х клопотань по с/з 05.03.2025 о 16:40 та 16:50, 5000 грн за підготовку та направлення 2-х клопотань по с/з 14.03.2025 о 09:00 та 09:10.

Апеляційні скарги адвоката Гапеки Т. В. залишені без задоволення, що і стало підставою для подачі відповідної заяви.

04 квітня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в якому просить суд зменшити розмір витрат з 70000 грн до 2000 грн.

Клопотання мотивує тим, що дана справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні, тому не є складною, об`єм доказової та досліджуваної судом бази є незначним, представник відповідача не потребував значного часу для їх вивчення, відзиви викладені в простій формі, що також не потребувало значного часу для її складення.

Зазначає, що у аналогічних справах Верховний Суд вже сформував правові позиції, що також не потребувало значного часу представнику відповідача вивчити дану судову практику та надати відповідні консультації безпосередньо відповідачу. Як наслідок заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ,ціною позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови), колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. (Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3, ч. 5 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокатом Шеремет М. О. надано: копію додаткової угоди від 16.03.2025 до Договору «Про надання правової допомоги» від 21.05.2024, де визначено гонорар адвоката за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у розмірі 70000 грн, які клієнт сплачує згідно акту виконаних робіт та наданих послуг, впродовж 30 банківських днів з моменту винесення рішення у зазначеній справі, акт виконаних робіт від 16.03.2025, складений між адвокатом Шеремет М. О. та ОСОБА_2 та Ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 в Черкаському апеляційному суді адвокатом Шеремет М. О. від 23 травня 2024 року

З викладеного вбачається, що адвокатом Килимистим С. М. надано докази в підтвердження надання правничої допомоги у визначеному законом порядку.

Проте, враховуючи співмірність складності справи обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, обґрунтовані доводи ОСОБА_1 щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу із складністю справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 70000 грн слід зменшити до 4000 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ФОП ОСОБА_2 адвоката Шеремет Марії Олегівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 - 4000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Текст додаткової постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко