Справа № 536/899/25
Провадження № 2-н/536/235/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Відповідно до п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вказаним нормам до заяви ОСОБА_1 не долучено документ, що підтверджує обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, а саме, що дитина, на утримання якої заявниця просить стягнути аліменти, проживає разом з нею та знаходиться на її утримані.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити заявниці у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд також роз`яснює, що заявниці може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 160-165, 258-261, 268, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України,-

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяА. С. Река