Провадження №2/751/323/25
12 березня 2025 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В.
з участю секретаря судового засідання Усік Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В цій квартирі, крім неї, зареєстрований її син ОСОБА_2 , проте з початку 2021 року за вказаною адресою останній не проживає, реєстрація його місця проживання за спірною адресою носить формальний характер. Вказує, що ОСОБА_2 останні 4 (чотири) роки проживає в різних селах Чернігівського району, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Незважаючи на ту обставину, що відповідач тривалий час не проживає у спірному житловому приміщенні, однак позивач не чинить жодних перешкод щодо користування квартирою, відповідач має ключі від квартири, однак жодного наміру на проживання в ній не виявляє та не вчиняє жодних дій аби у ній проживати. З урахуванням тих обставин, що відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає за адресою реєстрації, увесь тягар по утриманню спірного житлового приміщення: оплату житлово-комунальних послуг, утримання квартири в належному стані та технічно придатному для проживання несе на собі лише позивач, відповідач жодної участі в таких діях не приймає, тому відповідно до ст. 405 ЦК України відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
12.03.2025ухвалою суду у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Договору дарування квартири від 12.10.2006, зареєстрованому в реєстрі за №4697. Право власності позивача зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2006.
Крім того, вказаним договором дарування дарувальником ОСОБА_3 встановлений сервітут, який полягає в особистому праві дарувальника та ОСОБА_2 безоплатно та безстроково користуватися дарунком відповідно до його цільового призначення. Пунктами 2.4, 2.5 Договору визначені умови припинення сервітуту, зокрема невикористання сервітуту протягом трьох років підряд та за рішенням суду на вимогу обдаровуваної ОСОБА_1 за наявності обставин, які мають істотне значення, а також в інших випадках, встановлених законом (а.с. 11,12).
У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , крім позивача, зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 11.11.2024 № 7154 (а.с. 18).
Згідно з актом про непроживання за місцем реєстрації від 11.11.2024, складеного та завіреного майстром ОЖБК Команда Т. за участю сусідів-свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зареєстрованою адресою проживання: АДРЕСА_3 не проживає з 2021 року (а.с.19).
Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає у спірному будинку без поважних причин більше трьох років, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, що не суперечить умовам Договору дарування квартири від 12.10.2006, зареєстрованому в реєстрі за №4697.
На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 95, 128, 130, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).
Головуючий - суддя І. В. Яременко