Справа № 686/3821/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №686/3821/25, 2/683/669/2025 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №161441 від 11 листопада 2020 року в розмірі 17137 грн. 38 коп., з яких 3334 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13803 грн. 38 коп. прострочена заборгованість за процентами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 11 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» ( далі - ТОВ «ЗАЙМЕР») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №161441, який підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер її мобільного телефону. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

За умовами договору кредиту №161441 від 11 листопада 2020 року ТОВ «ЗАЙМЕР» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано ОСОБА_1 строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 2% в день або 730% річних.

28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу №01-28/10/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17137 грн. 38 коп., з яких 3334 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13803 грн. 38 коп. прострочена заборгованість за процентами.

Відповідачка отримала кредитні кошти, однак свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим їй була направлена вимога про погашення заборгованості, яка залишилась без виконання.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, 21 квітня 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» подало до суду заяву про стягнення з відповідачки на свою користь 10500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року цивільну справу №686/3821/25 за позовом ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передано за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві наявне його клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №161441. (а.с.23-27)

За умовами вказаного договору кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 10 грудня 2020 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу, тип процентної ставки фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом НОМЕР_1 . Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п.1.1-1.5 договору).

Вказаний кредитний договір, додаток №1 до нього - Графік платежів підписано ОСОБА_1 11 листопада 2020 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL5381, що стверджується п.7 Договору «Реквізити та підписи сторін».

Відповідно до довідки про ідентифікацію, що видана ТОВ «ЗАЙМЕР» клієнт ОСОБА_1 ідентифікована товариством, одноразовий ідентифікатор KL5381 був надісланий 11 листопада 2020 року на номер телефону позичальника НОМЕР_2 . (а.с.17)

Перерахування грошових коштів на картку відповідачки було здійснено за допомогою технологічного оператора платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн».

З інформаційної довідки №792/01 від 10.01.2025 ТОВ «Платежі Онлайн» слідує, що 11.11.2020 о 13:36:08 через платіжний сервіс «Platon» було успішно перераховано грошові кошти в сумі 4000 грн. на платіжну карту SENSE BANK № НОМЕР_1 , номер транзакції 30509-45656-00957, номер замовлення А319576В161964CLY161441T1064983. (а.с.43)

Отже, ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахуваши на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4000 грн., а остання їх отримала.

28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЗАЙМЕР» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступає ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). (28-35)

Згідно наданої ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» виписки по особовому рахунку за кредитним договором №161441 від 11 листопада 2020 року за період з 11 листопада 2020 року по 04 грудня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №161441 становить 17137 грн. 38 коп., з яких 3334 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 13803 грн. 38 коп. прострочена заборгованість за процентами. (а.с.15)

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до

нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАЙМЕР» 11 листопада 2020 року укладено договір про надання фінансового кредиту №161441, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 4000 грн. в безготівковій формі на платіжну банківську картку № НОМЕР_1 .

28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021.

Згідно п.1.1, 1.2 договору факторингу, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЗАЙМЕР» (клієнт) (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступає ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

У п.3.1 договору факторингу сторони передбачили, що підписанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

За договором факторингу №01-28/10/2021 клієнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором (п.6.2.1, 6.2.2 договору).

Згідно п.8.1.2 договору факторингу, факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі, підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін.

Відповідно до п.8.2, 8.2.1, 8.2.3 договору факторингу, передача клієнтом паперового Реєстру боржників фактору здійснюється протягом одного робочого дня з дати підписання цього договору.

Клієнт зобов`язаний передати фактору Реєстр боржників в електронній формі, на електронному носієві за формою, встановленою у Додатку 1-1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в Реєстрі боржників.

За фактом передачі Реєстру боржників сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, п. 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19).

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» вказувало, що набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №161441, укладеним 11 листопада 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 , на підставі договору факторингу №01-28/10/2021, укладеного 28 жовтня 2021 року із ТОВ «ЗАЙМЕР».

Проте, позивачем до суду не було надано жодного документу, який би підтверджував перехід права вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ».

Так, наданий суду договір факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року не містить жодної інформації про боржників та договори кредиту, право вимоги за якими ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ».

Однак, зі змісту вказаного договору факторингу вбачається, що інформація про боржників та кредитні договори, право вимоги за якими відступається, зазначається в Реєстрі боржників, за фактом передачі якого сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників.

Проте, позивачем не надано суду ні Реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, ні Акту приймання-передачі цього Реєстру боржників, що позбавляє суд можливості встановити факт набуття позивачем права вимоги до відповідачки за кредитним договором №161441.

Натомість до позовної заяви позивачем надано витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, який містить інформацію щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №161441 від 11 листопада 2020 року (а.с.16).

Проте, вказаний витяг з Реєстру боржників сам по собі не підтверджує факту набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №161441, оскільки цей Реєстр боржників є додатком до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, тоді як ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» обґрунтовує набуття права вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року.

При цьому, самого договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, витяг з Реєстру боржників до якого додано позивачем до позовної заяви, суду не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором, тому суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 року у справі №582/18/21 (провадження №61-20968 сво21)).

Позивач не довів наявність у нього права вимоги за кредитним договором №161441 від 11 листопада 2020 року, а отже, порушення свого права.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

В силу ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №161441 від 11 листопада 2020 року в розмірі 17137 грн. 38 коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: вул. Кирилівська, 82, офіс 7 м. Київ, 04080, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Текст рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя: