Справа № 346/565/25
Провадження № 2/346/932/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», укладено договір №-527777 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Зазначений кредитний договір, як випливає з його змісту, разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник була попередньо ознайомлена. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. На виконання зазначених вимог позичальнику надано одноразовий ідентифікатор 6851, для підписання вказаного кредитного договору.

Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8 500 грн. на початковий строк 22 дні, із застосуванням відсоткової ставки 1,10% на добу за початковий строк кредитування. Згідно з п. 3.6., 3.7 договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 18.12.2021 року до 17.03.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Позивач вказує, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, передбачених договором. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.

Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором перед позивачем не виконала та допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом момент звернення до суду позивачем визначено як 41 972,45 грн., з яких: за тілом кредиту 8 500 грн.; за відсотками - 18 887 грн. (2 057 грн. - за початковий строк користування позикою та 16 830 грн. - за продовжений строк користування позикою); 3% річних, нараховані за період з 17.03.2022 року по 15.01.2025 року, 2 329,77 грн.; інфляційні втрати (з 17.03.2022 року по 15.01.2025 року) 12 255,68 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав клопотання, згідно з яким просить розгляд справи проводити в його відсутності ( а.с. 1-11 ).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин своїх неявок суду не повідомила. 19.03.2025 року представник відповідача, адвокат Гринів Я.В. через систему Електронний суд подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що дійсно між ТОВ «Кошельок» та відповідачем 26.11.2021 року укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Водночас, позивачем не надано детального розрахунку нарахованих процентів у заявленому розмірі 18 887 грн., а також не враховано, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, тому просить в задоволенні позову відмовити. Крім того, ОСОБА_1 заперечує щодо відшкодування заявлених позивачем судових витрат (а.с.70-75).

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача/її представника.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 26.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), укладено договір №-527777 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ( а.с. 17-26 ).

Пунктами 1.1, 1.3.2, 1.3.3, 1.3.3.1, 1.4 зазначеного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 8 500 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним; проценти за користування кредитом 2 162 грн., які нараховуються за ставкою 1,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна процента ставка 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; дисконтна процента ставка 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду; тип процентної ставки фіксована.

Згідно з п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору кредит надається строком на 22 дні ( лояльний період ), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Сторони погодили, що встановлений в п.2.1 договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до закінчення строку, визначеного п.2.1 цього договору. Кредит надається позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником в заявці.

У відповідності до п. 3.1, 3.4, 3.5.1, 3.8 договору проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом; сукупна вартість кредиту для позичальника з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником графіку розрахунків, що є додатком цього договору, становить 10 662 грн. або 125% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2 162 грн., або 25% від суми кредиту. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. З наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803% річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Пунктом 3.6 договору визначено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду (п. 3.7); з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803% річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 3.8).

Згідно з п. 3.6 та п. 3.7 кредитного договору, строк користування кредитними коштами продовжено на 90 днів, тобто з 18.12.2021 року до 17.03.2022 року, за ставкою 2,2% на добу.

Відповідно до п. 4.1.1 договору позичальник зобов`язується вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів.

У відповідності до п.9.1-9.2, 9.4 договору, цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальній формі; вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором. Невід`ємною частиною та додатком до договору є Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ Кошельок . Укладаючи цей договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на відповідному сайті кредитодавця.

Згідно з Паспортом споживчого кредиту до договору №-527777 від 26.11.2021 року, сторони погодили тип кредиту фінансовий кредит; сума кредиту 8 500 грн.; строк кредитування - 22 дні (з можливістю подовження); мета отримання кредиту на споживчі цілі; процентна ставка: дисконтна процента ставка в день 0,99%; річна дисконтна відсоткова ставка 361,35%; процентна ставка в день 2,2%; річна відсоткова ставка 803%; , тип відсоткової ставки фіксована; спосіб та строк надання кредиту шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті; загальні витрати за кредитом 2 057 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 10 557 грн.; реальна річна процента ставка 402% річних (а.с. 14-17 ).

Додатком №1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №-527777 від 26.11.2021 року ТОВ «Кошельок» та відповідач погодили Графік розрахунків (платежів), за яким здійснюється періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, згідно з яким дата повернення кредиту 17.12.2021 року; сума кредиту 8 500 грн.; розмір процентів 24,2 грн., реальна річна процента ставка 402%; загальна вартість кредиту 10 557 грн.; сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 24,2% від суми кредиту (у процентному вираженні ) або 2 057 грн. ( у грошовому вираженні); проценти за користування кредитом у розмірі 1,10% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 93,50 грн. (у грошовому виразі ( а.с. 27-28 )).

Відповідно до повідомлення XPAY Group LLC, через вказану платіжну систему 26.11.2021 року о 12.24:23 год. проведено успішне зарахування 8500 грн. на карту клієнта № НОМЕР_1 , опис замовлення: видача кредитних коштів №-527777. Вказане також підтверджується листом ЦВ ПАТ МТБ БАНК у м. Києві №04/642-04/93 від 09.01.2025 року (а.с. 32, 33).

Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором про надання коштів у позику №-527777 від 26.11.2021 року станом на 17.03.2022 року складає 27 387 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 500 грн.; за відсотками 18 887 грн. (2 057 грн. відсотки в межах лояльного періоду; 16 830 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою ( а.с. 29-30 )). Крім того, за невиконання зобов`язань за договором позивачем здійснено нарахування за інфляційними втратами 12 255,68 грн. (за період 17.03.2022 року по 15.01.2025 року) та 3% річних на кредитну заборгованість 2 329,77 грн. (за період з 17.03.2022 року по 15.01.2025 року ( а.с. 31)).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), вбачається, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.

Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

При цьому, судом, згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач уклала кредитний договір, факт укладення якого підтвердила представник відповідача у поданому відзиві, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8 500 грн., а також відсотками в загальній сумі 18 887 грн. (2 057 грн. відсотки за початковий строк користування позикою (в межах лояльного періоду) та 16 830 грн. - за продовжений строк користування позикою) підлягають задоволенню.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

У розумінні ст. 625 ЦК України позивач вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Позивач, звертаючись до суду з позовними вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період з 17.03.2022 року по 15.01.2025 року, відповідно в сумі 12 255,68 грн. та 2 329,77 грн.

Проте, позивачем не враховано, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на зазначене, інфляційні втрати та 3% річних за період з 17.03.2022 року по 15.01.2025 року не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з наведеним, слід позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 27 387 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 8 500 грн.; за відсотками в загальній сумі 18 887 грн.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позов у розмірі 27 387 грн., що становить 65,25 % від заявлених вимог в розмірі 41 972,45 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 580,62 грн.

На підставі ст. ст. 207, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України та, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 223, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» ( , адреса: 08135, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, Києво-Святошинського району Київської області), заборгованість за кредитним договором №-527777 від 26.11.2021 року в загальному розмірі 27 387 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят сім) гривень.

В решті вимог відмовити в зв`язку з їхньою безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» 1 580 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень 62 копійки сплаченого судового збору.

Найменування сторін:

Позивач: ТОВ «Кошельок», , місцезнаходження: 08135, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.