ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 461/7784/23

провадження № 61-15675св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів:Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Історія справи

У вересні 2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року, з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28 червня 2024 року про виправлення описки, позов АТ «Ідея Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» 147 775,05 грн заборгованості за кредитним договором № Z62.00212.007745746 від 16 березня 2021 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, АТ «Ідея Банк» 19 серпня 2024 рокузвернулось до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» залишено без руху та надано заявнику строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для подання апеляційної скарги, оформленої згідно з вимогами статті 356 ЦПК України, її копій відповідно до кількості учасників справи, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору у сумі 2 004,48 грн.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року продовжено АТ «Ідея Банк» на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду строк для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ«Ідея Банк» нарішення Хмельницькогоміськрайонного судуХмельницької областівід 26 червня 2024 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у наданий судом строк АТ «Ідея Банк» у визначений законом спосіб не подало заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Узагальнені доводи касаційної скарги

20 листопада 2024 року АТ «Ідея Банк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала постановлена судом апеляційної інстанції з порушенням норм цивільного процесуального права, без повного дослідження усіх обставин, що мають значення.

Зокрема, заявник вказує на те, що він у визначений судом строк виконав вимоги ухвал Хмельницького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року та від 08 жовтня 2024 року.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою,витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

20 грудня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржена ухвала апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 КПК України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (Volovik v. Ukraine, № 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні у справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France», заява № 13343/87) від 04 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Отже, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у наданий судом строк АТ «Ідея Банк» у визначений законом спосіб не подало заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року.

Проте, такі висновки апеляційного суду є помилковими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою

статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

Крім того, у пункті 4 частини першої статті 358 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У справі, яка переглядається, встановлено, що 19 серпня 2024 року АТ «Ідея Банк» через засоби поштового зв`язку звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 серпня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для подання апеляційної скарги, оформленої згідно з вимогами статті 356 ЦПК України, її копій відповідно до кількості учасників справи, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року продовжено АТ «Ідея Банк» на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду строк для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу ухвала Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року доставлена в електронному вигляді до електронного кабінету АТ «Ідея Банк» 08 жовтня 2024 року о 16:38 год.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, останнім днем на усунення недоліків було 14 жовтня 2024 року (13 жовтня 2024 року - неділя, вихідний день).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частина шоста статті 124 ЦПК України).

Встановлено, що 14 жовтня 2024 року АТ «Ідея Банк» через засоби поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») надіслало до Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року у новій редакції, зокрема, із зазначенням клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та поважних причин для такого поновлення.

Вказане поштове відправлення було доставлено АТ «Укрпошта» до Хмельницького апеляційного суду 24 жовтня 2024 року.

Разом із тим, ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ«Ідея Банк» нарішення Хмельницькогоміськрайонного судуХмельницької областівід 26 червня2024 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

При таких обставинах апеляційний суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з невиконанням АТ «Ідея Банк» у визначений строк вимог ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ураховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції від 22 жовтня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження не може вважатися законною та обґрунтованою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У частині четвертій статті 406 та частині шостій статті 411 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене наявні підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов