Провадження № 4-с/522/40/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря судового засідання Морозової О.В.,

розглянувши заяви про закриття провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2025 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою.

08 квітня 2025 року до суду від представника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченка І.А. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору (в порядку п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), так як фактично і в повному обсязі виконано вимоги виконавчого листа Приморського районного суду м Одеси по справ № 522/23496/23 виданого 07.11.2024 року про стягнення з КС «Україна» на користь ОСОБА_1 14800,58 грн. заборгованості та 492,67 грн. судового збору.

15 квітня 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій просив у зв`язку з повним виконанням виконавчого листа по справі № 522/23496/23 провадження у справі закрити за п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Наслідки закриття йому відомі.

Суд, розглянувши заяви, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти відмову від скарги та закрити провадження по справі, на підставі нижченаведеного.

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право на звернення до суду за захистом.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Оскільки розділ VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України не містить спеціальної норми для вирішення питання, порушеного представником стягувача, суд вважає необхідним застосувати аналогічні норми статті 255 ЦПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частина 3 цієї статті встановлює, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд вважає, що зазначені положення процесуального закону щодо позовної заяви за аналогією можуть бути застосовані до скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

В силу ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Також частиною 2 статті 256 цього Кодексу передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на викладене, оскільки скаржник відмовився від скарги, а відмова від даної скарги не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для не прийняття такої відмови судом не встановлено, враховуючи також і відсутність спору, у зв`язку з повним виконанням виконавчого листа, тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 255, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви ОСОБА_1 та Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закриття провадження задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від скарги.

Провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя