Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/498/25

23 квітня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.08.1991 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Білоославській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №20.

Після реєстрації шлюбу вони разом із відповідачем проживали у житловому будинку її батьків у с.Білі Ослави, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Зазначає, що від шлюбу у них народилося четверо дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на даний час є повнолітніми.

Вказує, що внаслідок того, що кожний із них має різні характери, погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, чоловік зловживає спиртними напоями, безпідставно влаштовує вдома скандали, істерики.

Також звертає увагу, що вона є особою з інвалідністю першої групи у зв`язку із чим потребує сторонньої допомоги, яку їй останнім часом надає син ОСОБА_6 , натомість чоловік зовсім не цікавиться її здоров`ям і життям взагалі, жодної матеріальної та моральної підтримки від нього немає, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам.

Вважає, що в подальшому спільне проживання з відповідачем являється неможливим у зв`язку з чим вона вирішила шлюб розірвати.

Отже, неповнолітніх дітей на даний час у них з відповідачем немає, проте розірвати шлюб у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС вона не може, тому що відповідач відмовляється заявлятися у відділ реєстрації актів цивільного стану та подавати заяву про розлучення, і відповідно вона не може розірвати шлюб на підставі ст.106 СК України, тому для розірвання шлюбу, укладеного з останнім, вона змушена звернутися із позовною заявою до суду.

Вказує, що судові витрати по справі - відсутні.

В судове засідання позивач не прибула, натомість подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд даної справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі, оскільки примирення між сторонами не можливе і шлюб існує лише формально. Також вказала, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, зі згоди позивача, згідно ухвали від 23.04.2025 року про вирішення вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 14.08.1991 року у виконавчому комітеті Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 (а.с.9).

За час спільного проживання у сторін по справі народилося четверо дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на даний час є повнолітніми.

Разом з тим судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Зокрема, позивач ОСОБА_1 не має наміру підтримувати їх в подальшому, з підстав, викладених у її позовних вимогах.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , який зареєстрований 14.08.1991 року у виконавчому комітеті Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.