КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 370/1868/23 Головуючий у суді першої інстанції - Білоцька Л.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/731/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» та ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Новобудова» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_2 .

Між позивачем та ТОВ «Новобудова» 06.12.2005 укладено Договір № 2 про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу).

Згідно з п. 1.1 предметом даного Договору є надання ТОВ «Новобудова» платних послуг, у тому числі по охороні паркінгу по АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.2 даного Договору власник машиномісця сплачує ТОВ «Новобудова» кошти у тому числі за охорону паркінгу.

Також, пунктами 2.2, 2.2.1 даного Договору сторони визначили, що ТОВ «Новобудова» зобов`язано надавати послуги з дотриманням вимог, визначених в «Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 115.

Відповідно до пунктів 8, 27, 30 «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки.

Автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

На автостоянці повинні вестися: журнал обліку транспортних засобів довготермінового зберігання; журнал обліку транспортних засобів тимчасового зберігання; журнал обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів; журнал обліку транспортних засобів з пошкодженнями та некомплектних.

Однак, ТОВ «Новобудова» всупереч умов Договору № 2 від 06.12.2005 та «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» не забезпечила належну охорону транспортного засобу позивача під час його зберігання у приміщенні паркінгу по АДРЕСА_1, внаслідок чого останній був пошкоджений невстановленими особами.

Зокрема, при залишені транспортного засобу Ауді A4 д.н. НОМЕР_2 о 17 год. 30 хв. 07.04.2023 в приміщенні паркінгу по АДРЕСА_1 на машиномісці № 2, він жодних пошкоджень не мав. Однак, наступного дня, а саме об 11 год. 08.04.2023 було виявлено навмисне пошкодження всієї правої частини кузова автомобіля, а саме глибокої подряпини від гострого металевого предмета від переднього до заднього крила повздовж всього авто.

Про вказану подіювідразу було повідомлено охоронника паркінгу ОСОБА_2 та в телефонному режимі начальника паркінгу ТОВ «Новобудова» Халько В.І., які відмовились складати акт огляду автомобіля та пояснили, що ТОВ «Новобудова» не несе матеріальну відповідальність за збереження автотранспорту на території паркінгу. Тому про вказану подію було відразу повідомлено Національну поліцію.

За результатами розгляду зазначеної заяви Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проведено відповідну перевірку та встановлено, що 07.04.2023 близько 17 год. 30 хв. у приміщенні паркінгу на паркомісці № 2 по проспекту Перемоги, 125 у м. Києву було залишено автомобіль Ауді A4 д.н. НОМЕР_2 , який будь-яких пошкоджень не мав. Проте, 08.04.2023 близько 11 год. було виявлено пошкодження вказаного транспортного засобу у вигляді глибокої подряпини кузова впродовж всієї правої частини кузова. Прийнятими мірами встановити особу, яка причетна до пошкодження автомобіля працівникам поліції не було можливим. Вказане підтверджується довідкою і листом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 18.04.2023.

Внаслідок пошкодження автомобіля Ауді A4 д.н. НОМЕР_2 під час його зберігання на території приміщення паркінгу по АДРЕСА_1 позивачка була вимушена звернутися до спеціалістів про ремонту транспортних засобів з метою відновлення його кузову та лако-фарбового покриття у належний стан.

Так, згідно з Актом виконаних робіт від 10.04.2023, суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 здійснено ремонтні роботи автомобіля Ауді A4 д.н. НОМЕР_2 щодо відновлення пошкодженої правої частини кузова автомобіля, загальна вартість робіт та матеріалів склала 26 450 грн.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ТОВ «Новобудова» Договору № 2 від 06.12.2005 та недотримання вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» щодо охорони і збереження автомобіля на території приміщення паркінгу по АДРЕСА_1, позивачу завдано матеріальну шкоду у сумі 26450 грн. - відновлювальної вартості авто.

Після отримання відмови від начальника паркінгу ТОВ «Новобудова» Халька В.І. та охоронника паркінгу ТОВ «Новобудова» ОСОБА_2 складати акт огляду пошкодженого автомобіля, позивачем було направлено відповідний лист на адресу директора ТОВ «Новобудова».

Згідно отриманого листа ТОВ «Новобудова» від 10.05.2023 № 700/8, товариством було проведено перевірку за час чергування сторожів паркінгу по проспекту Берестейському, 125 у м. Києві з 17 год. 30 хв. 07.04.2023 до 11 год.

08.04.2023 згідно з якою сторонніх осіб біля машино-місця № 2 у паркінгу не було помічено. Сторожами паркінгу по даному питанню 12.04.2023 було надано пояснення працівникам правоохоронних органів.

Так, згідно вимог п. 12 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою КМУ від 22.01.1996 № 115, під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку.

Листом від 13.06.2023 № 861/8 ТОВ «Новобудова» повідомило позивача, що згідно з укладеним між позивачем та ТОВ «Новобудова» Договору від 06.12.2005, товариство не зберігає транспортний засіб позивача.

Враховуючи вказані обставини, позивачка звернулася до суду за захистом порушених прав з боку ТОВ «Новобудова» внаслідок неналежного виконання умов Договору від 06.12.2005 та недотриманням «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» на підставі ст. 22, 23, 610, 611.

Посилаючись на викладене просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 26 450,00 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Новобудова» на користь ОСОБА_1 10 000 грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 26 450,00 грн відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Новобудова» на користь держави 231,14 грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд безпідставно не врахував наданий позивачкою акт виконаних робіт від 10 квітня 2023 року як належний доказ розміру завданої матеріальної шкоди, оскільки вказаний у акті перелік робіт стосується виключно фарбування частини автомобіля, що була пошкоджена на стоянці.

Вказує також, що суд безпідставно зменшив розмір моральної шкоди до стягнення.

Відповідач ТОВ «Новобудова» також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовуєш тим, що не є належним відповідачем у справі, оскільки не особою, яка завдала шкоди майну позивачки. У зв`язку із відсутністю вини відповідача у пошкодженні автомобіля, моральна шкода, завдана позивачці, не підлягає стягненню з ТОВ «Новобудова».

У відзиві на апеляційну скаргу позивачки представник ТОВ «Новобудова» вказує, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову є законним та обґрунтованим. Апеляційну скаргу відповідачки вважає безпідставною, просить залишити її без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (в редакції, чинній на день подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення матеріальної та моральної шкоди у загальному розмірі 46 450 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Новобудова» підлягає задоволенню, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повною мірою.

Встановлено, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 7).

ТОВ «Новобудова» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в т.ч. технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін.

Відповідно до рішення правління AT ХК «Київміськбуд» №42 від 09.03.2005 року, та авізо №302 від 26.07.2006 року підземний паркінг по АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Новобудова» 06.12.2005 укладено Договір № 2 про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) (а.с. 8-9).

Згідно п. 1.1 предметом даного Договору є надання ТОВ «Новобудова» платних послуг, у тому числі по охороні паркінгу по АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.2 даного Договору власник машиномісця сплачує ТОВ «Новобудова» ватрість утримання одного машино-місця та інженерного обладнання в паркінгу, за охорону паркінгу, а також вартість комунальних послуг.

Також, п. 2.2, 2.2.1 даного Договору сторони визначили, що ТОВ «Новобудова» зобов`язано надавати послуги з дотриманням вимог, визначених в «Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 115.

Крім того, п. 4.1 Договору передбачено, що за невиконання умов даного договору та недотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а також «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 115, сторони несуть відповідальність у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Тобто, за умовами укладеного між сторонами договору відповідач взяв на себе зобов`язання надавати послуги з дотриманням вимог, визначених в «Правилах зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 115.

Відповідно до п. 21 Правил транспортний засіб видається з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки у разі його довготермінового зберігання чи пред`явлення квитанції (касового чека) про оплату - у разі тимчасового зберігання та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Наступна постановка транспортного засобу на зберігання посвідчується відміткою і розписом чергового приймальника в цьому журналі. При цьому перепустка чи квитанція (касовий чек) повертається володільцеві транспортного засобу.

Згідно з п. 25 Правил володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зокрема, зобов`язаний: ознайомитися з цими Правилами, розписатися про це в журналі обліку транспортних засобів і виконувати всі вимоги Правил; оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами Правил; внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку.

Автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку (п. 27 Правил).

Таким чином, власник автостоянки несе відповідальність за схоронність лише тих транспортних засобів, які були йому передані і прийняті ним на зберігання відповідно до Правил та на підставі договору.

Та обставина, що позивачка користується паркомісцем на підставі укладеного між сторонами договору та залишила транспортний засіб на паркінгу по АДРЕСА_1, відповідачем у справі не заперечується.

Разом з цим, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалась на те, що автомобіль було передано паркінгу на зберігання, тому ТОВ «Новобудова» є відповідальними за пошкодження належного позивачці автомобіля під час зберігання.

Згідно з частиною першою статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі, зокрема, у випадку укладення договору між фізичною та юридичною особою.

Згідно зі статтею 977 ЦК України договір зберігання автотранспортних засобів належить до спеціальних видів зберігання та передбачає, що зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на підставі публічного договору. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Згідно з пунктами 8, 12, 14, 15, 25, 27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (далі - Правила), на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки. Володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком. Володільцеві транспортного засобу, що користується послугами довготермінового зберігання, надається право на стоянку транспортного засобу в одному й тому ж місці. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зокрема, зобов`язаний: ознайомитися з цими Правилами, розписатися про це в журналі обліку транспортних засобів і виконувати всі вимоги Правил; оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами Правил, подати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять до комплекту обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником (телевізор, магнітофон, холодильник та інше майно). Перелік повинен бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами володільця та чергового приймальника; пред`явити транспортний засіб на огляд черговому приймальнику і після належного оформлення поставити його на місце зберігання, зафіксувавши від довільного руху; внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку. Автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

У разі коли особа вважає, що їй завдано збитків неналежним виконанням обов`язків за договором зберігання автомобіля, така особа повинна довести обставини як наявності у зберігача як суб`єкта підприємницької діяльності права на здійснення зберігання транспортних засобів на засадах підприємницької діяльності (тобто здійснення такої діяльності на професійній основі), так і укладення між сторонами саме договору зберігання у письмовій формі згідно з вимогами частини першої статті 937 ЦК України, відповідно до якої зберігач зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності, або наявність між сторонами укладення публічного договору зберігання транспортних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази, що сторонами було дотримано встановленого порядку передачі транспортного засобу на зберігання, позивачка не надала суду визначених законом доказів, які підтверджують прийняття автотранспортного засобу саме на зберігання, зокрема квитанції.

Отже, позивачка не довела факту укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Новобудова» договору зберігання транспортного засобу, а обставина, що автомобіль у момент його пошкодження перебував на автостоянці, не свідчить про наявність договірних правовідносин між вказаними особами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 15 лютого 2023 року по справі №444/3133/19.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що після пошкодження транспортного засобу Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_2 07.04.2023 було здійснено його огляд та зафіксовано наявні пошкодження.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди.

Частково задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було належним чином виконано свої обов`язки за договором та відбулося пошкодження транспортного засобу позивача, а тому дані дії спричинили позивачу сильні душевні страждання.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки суд не встановив наявності між сторонами договірних зобов`язань щодо зберігання транспортного засобу, а також не встановлено порушення відповідачем прав позивачки, зокрема, завдання шкоди, відсутні підстави вважати, що протиправними діями ТОВ «Новобудова» позивачці ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, позивачем належними та допустимими доказами не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача, а тому у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити у повному обсязі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди і доходить висновку про необхідність ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «Новобудова» слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної коди скасувати з ухваленням нового рішення відмову у задоволенні позову в цій частині. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволення позову в цій частині.

В решті рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома