Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2265/25
Номер провадження2/711/1372/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25 квітня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалося згідно п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018.
У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.
У квартирі АДРЕСА_2 встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п.20 вищевказаних правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води на підставі платіжного документа або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Фактом приєднання споживачів до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка на надання послуги, факт отримання послуги.
З огляду на викладене, позивач робить висновок, що з відповідачами укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України.
Також позивач у позовній заяві просить суд солідарно стягнути із відповідачів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інфляційну складову боргу, що відповідно до розрахунку становить 4497,04 грн, та 3% річних з простроченої суми, що відповідно до розрахунку становить 1838,70 грн. Водночас із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач просить суд стягнути солідарно інфляційну складову боргу, що відповідно до розрахунку становить 653,04 грн, та 3% річних з простроченої суми, що відповідно до розрахунку становить 199,57 грн.
Означені позовні вимоги позивач обгрунтовує положеннями ч.2 ст.625 ЦК України.
Крім того, сплачений розмір судового збору позивач просить стягнути із відповідачів у солідарному порядку.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 00 хв 25 квітня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання 25 квітня 2025 року о 12 год 00 хв не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без їх участі до суду не подали, відзиву до суду не направили (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим 25 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.16), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.11-12), «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.13), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.14).
На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно» (а.с.17). Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами.
Із листа-розрахунку по ОР №40896068 суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) до квартири АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.6).
Вказаний юридичний факт також підтверджується і довідками Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №5791/8576-01-10, 5790/8575-01-10 та 5788/8574-01-10 від 25.03.2025, що витребувані судом (а.с. 27-29).
Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Крім того, із розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р НОМЕР_1 суд встановив, що позивачем нараховано відповідачам, за період з 21.11.2017 до 31.01.2022, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 2038,27 грн (а.с.8), та інфляційні втрати за період із грудня 2017 року до січня 2022 року, що становить 5150,85 грн (а.с.7).
Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) від оплати таких послуг.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їм надає ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», за вказаною вище адресою.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Водночас суд звертає увагу учасників судового розгляду, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала місце проживання в означеному об`єкті нерухомості лише 10.02.2021. Отже, у період із травня 2017 року (початок нарахування позивачем боргу) і до січня 2021 року включно, відповідач ОСОБА_1 не була зареєстрована проживанням в означеному житловому приміщенні, а відповідно і не мала права проживання в об`єкті нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , а тому і обов`язок сплачувати комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в означений період часу, в неї не виник.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено розподіл майнової відповідальності між відповідачами з призми часу, протягом якого вони є зареєстрованими в означену вище об`єкті нерухомості, а відповідно і були споживачами комунальних послуг, що надавалися позивачем до вказаної квартири.
Тому суд, керуючись ч.1 ст.13 ЦПК України, дійшов висновку про стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за період часу із травня 2017 року до травня 2024 року, у наступних розмірах: із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : 12 930,82 грн, а із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 962,41 грн, оскільки суд не має процесуального права виходити за межі заявлених позовних вимог у бік їх збільшення.
Водночас суд звертає увагу учасників цивільного процесу на той факт, що відповідачами, всупереч положенням ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, що виникла у період із травня 2017 року до травня 2024 року, а також своїх контррозрахунків заборгованості за цей період часу, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у листі-розрахунку по ОР №40896068 у період із травня 2017 року до травня 2024 року включно. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідачі відмовилися від отримання вказаних послуг в означений вище період в часі.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення із відповідачів солідарно 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 5150,85 грн та 3% річних в сумі 2038,27 грн у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг.
Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у чіткій відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням суми боргу відповідачів за надані послуги із постачання теплової енергії та гарячої води. Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідачів щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, суд звертає увагу учасників цивільного процесу, що розмір інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, в контексті розміру їх стягнення із відповідачів, позивачем розрахований невірно з огляду на таке.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 зареєструвала місце проживання у квартирі АДРЕСА_2 лише 10.02.2021. Отже, саме із 10.02.2021 відповідач ОСОБА_1 є споживачем комунальних послуг, що надавалися позивачем до вказаної квартири.
З огляду на викладене, розмір інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягає розподілу між відповідачами в солідарному порядку наступним чином: із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період прострочення виконання грошового зобов`язання з травня 2017 року до січня 2021 року, а із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період із лютого 2021 року до травня 2024 року.
З аналізу даних, що містяться в розрахунку інфляційних по ОР №40896068 (а.с.7) у період лютого 2021 року до травня 2024 року включно (тобто, за час, коли у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані проживанням були усі відповідачі), розмір інфляційних втрат становить 563,04 грн (розрахунок починається із квітня 2021 року, оскільки саме з цього часу позивачем здійснено нарахування інфляційних за прострочення сплати вартості комунальних послуг за лютий 2021 року).
Водночас, розмір інфляційних втрат за період до лютого 2021 року становить 4587,81 грн (5150,87 грн 563,04 грн).
Проте, у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, розмір інфляційних втрат, що просить позивач стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку, визначений в сумі 4497,04 грн, що на 90,77 грн менше, аніж означена заборгованість підтверджується розрахунком інфляційних 4587,81 грн (а.с.7). Водночас, у п.5 прохальної частини позовної заяви, розмір інфляційних втрат, що просить позивач стягнути із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку, визначений в сумі 653,04 грн, що на 90 грн більше, аніж означена заборгованість підтверджується розрахунком інфляційних 563,04 грн (а.с.7).
Тому суд, керуючись ч.1 ст.13 ЦПК України, дійшов висновку про стягнення із відповідачів на користь позивача інфляційних втрат, за період часу із травня 2017 року до травня 2024 року, у наступних розмірах: із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : 4497,04 грн, а із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 563,04 грн, оскільки суд не має процесуального права виходити за межі заявлених позовних вимог у бік їх збільшення.
Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідачів 3% річних у солідарному порядку, то суд, перевіривши відповідний розрахунок (а.с.8), дійшов висновку, що позивачем правильно здійснено розподіл означеної позовної вимоги щодо кожного із відповідачів, зокрема, з призми того, що відповідач ОСОБА_1 зареєструвала місце проживання у квартирі АДРЕСА_2 лише 10.02.2021.
Водночас щодо позовної вимоги про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внесків (п.5 прохальної частини), то суд дійшов висновку про необгрунтованість означеної позовної вимоги, оскільки жодних належних і допустимих доказів тому, що такі були нараховані позивачем, а відповідно і не сплачені відповідачами, ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», суду не надало.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої судом платіжної інструкції №954 від 17.10.2024 встановлено, що позивачем сплачено 3028 грн в рахунок оплати судового збору за подачу позовної заяви (а.с.1).
Керуючись ст. 509, 525, 526, 541, 610, 625 ЦК України, ст.67,68 ЖК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період із 01.02.2022 до 01.06.2024, у розмірі 17 962 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 41 (сорок одну) копійку.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за інфляційну складову боргу у розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 04 (чотири) копійки та три відсотки річних у розмірі 199 (сто дев`яносто дев`ять) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок, а всього 762 (сімсот шістдесят дві) гривні 61 (шістдесят одну) копійку.
Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за інфляційну складову боргу в розмірі 4497 (чотири тисячі чотириста дев`яносто сім) гривень 04 (чотири) копійки та три відсотки річних у розмірі 1838 (одна тисяча вісімсот тридцять вісім) гривень 70 (сімдесят) копійок, а всього 6 335 (шість тисяч триста тридцять п`ять) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», в рівних частках судовий збір в сумі 1677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійка, тобто з кожного по 559 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складене 25 квітня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПУО: 00204033: місцезнаходження: м. Черкаси проспект Хіміків, 76

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: О. В. Петренко