Провадження № 6/712/70/25
Справа № 6-590/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАНДЖА В.І.

з участю адвоката ШУЛЬГИ П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування заходів обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що 11.02.2011 Придніпровський районний суд м. Черкаси у справі № 2-375/11 ухвалив рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в розмірі 28 572,97 грн.

За поданням Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції 24.10.2011 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 6-590-2011 року було тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по виконавчому листу № 2-375 виданого Придніпровським районним судом 04.04.2011 борг в сумі 28 572,97 грн.

11.01.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-375/11 замінено первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг».

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України № 91/ЗПІ-1362- 1439 від 09.10.2023, станом на 09.10.2023 нею виконується ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2011 по справі № 6-590-2011.

Згідно результату пошуку фізичних осіб у Єдиному реєстрі боржників на сьогодні Заявник не є боржником перед ТОВ «Олком-Лізинг».

Відповідно до відповіді Другого ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.03.2025 № 4951/26.21-48/36287 виконавчі листи відносно Заявника на виконанні не перебувають. Також повідомили, що 31.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві за відсутності у боржника майна.

Відповідно до інформації з ДРРП на нерухоме майно від 31.10.2024 ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка, кадастровий номер :03:000:1382, площа 984 кв.м, адреса: Чорнобаївський район, Крутківська сільська рада, «Чайка-1», садове товариство, іпоткодержатель ТОВ «Олком-Лізинг».

Додатково Заявник має робочу візу країни Канада терміном дії 22.06.2023- 22.06.2026.

На сьогодні, іпотекотримачу нічого не заважає задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна.

Вказує, що з 2014 року виконавчий документ не перебуває на виконанні, відсутнє відкрите виконавче провадження, повторно не відкривалося. Строки на повторне пред`явлення закінчено.

У зв`язку з цим просить скасувати заходи забезпечення обмеження у праві виїзду за межі України.

Адвокат заявника Шульга П.М. в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Олком-Лізинг» до судового засідання не з`явився, подав до суду заперечення на заяву, в якому просив відмовити у задоволенні заяви, розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства, Конституцією України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. А саме, пунктами 2 та 5 ч.1 ст. 6 вище зазначеного закону передбачено якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Та якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Судом встановлено, що11.02.2011 Придніпровський районний суд м. Черкаси у справі № 2-375/11 ухвалив рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в розмірі 28 572,97 грн.

За поданням Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції 24.10.2011 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 6-590-2011 року було тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по виконавчому листу № 2-375 виданого Придніпровським районним судом 04.04.2011 борг в сумі 28 572.97 грн.

11.01.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-375/11 замінено первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг».

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України № 91/ЗПІ-1362- 1439 від 09.10.2023, станом на 09.10.2023 нею виконується ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2011 по справі № 6-590-2011.

Відповідно до відповіді Другого ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.03.2025 № 4951/26.21-48/36287 виконавчі листи відносно Заявника на виконанні не перебувають. Також повідомили, що 31.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві за відсутності у боржника майна.

ОСОБА_2 звертаючись до суду із заявою відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, просить скасувати застосовані обмеження. В обґрунтування заяви посилається на те, що він не є боржником перед ТОВ «Олком-Лізинг», виконавчий документ не перебуває на виконанні, відсутнє відкрите виконавче провадження, повторно не відкривалося. Окрім цього, на сьогодні, іпотекотримачу нічого не заважає задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна. Додатково вказав, що має робочу візу країни Канада терміном дії 22.06.2023- 22.06.2026.

Однак, суд звертає увагу на те, що скасування застосованих обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування. Виконання вказаного судового рішення, є стадією судового розгляду, та має пріоритет над окремими правами сторін.

Так, відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Суд вважає, що зазначені заявником обставини не є поважною причиною для скасування тимчасового заходу обмеження у праві виїзду за кордон. Доводи, викладені заявником в заяві судом відхиляються як такі, що суперечать обставинам та матеріалам справи.

При цьому, судом встановлено, що рішення суду боржником не виконано, що адвокатом заявника також в судовому засіданні не оспорювалося.

Враховуючи те, що після застосування до ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон зобов`язання, покладені на нього згідно рішення суду від 11.02.2011 року дотепер залишаються невиконаними, а відтак, відсутні підстави для скасування такого обмеження.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до принципу обов`язковості судових рішень, боржник зобов`язаний виконати рішення суду у повному обсязі. Відсутність повного виконання рішення суду упродовж 14 років є підтвердженням того, що боржник не виявляє належної ініціативи для його виконання, що суперечить засадам добросовісності та правомірності виконання судових рішень.

На переконання суду, відмова у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України є обґрунтованим заходом, який слугуватиме додатковим стимулом для боржника в якнайшвидшому та повному виконанні своїх зобов`язань. Такий захід є законним механізмом забезпечення виконання судового рішення та спрямований на захист прав стягувача.

Відсутність у боржника майна або доходів не є підставою для ухилення від виконання судового рішення, оскільки обов`язок повернення заборгованості є безумовним і має бути виконаний у повному обсязі. Виконання рішення суду є обов`язковим для всіх без винятку, а його невиконання свідчить про ухилення боржника від своїх обов`язків.

Таким чином, аргументи заявника не можуть бути підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому в задоволенні заяви слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 258 260, 268, 441 ЦПК України, ст.. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 у задоволенні заяви про скасування заходів обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2025 року.