З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/388/25
24 квітня 2025 року Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Решетова В. В.
з участю секретаря Остапишин І. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі - позивач, ТОВ «Глобал Спліт») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 159 048,52 грн заборгованості за кредитним договором № 1/4465007 від 05.01.2022 р., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.01.2022 р. між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір 1/4465007. За яким АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 100 000, 00 грн., а ОСОБА_1 , зобов`язалася протягом 60 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 36,0% річних, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1, 35% у місяць від суми кредиту.
АТ «Креді Агріколь Банк» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн.
Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість станом на 10.03.2025 року у розмірі 159 048,52 грн..
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2025 р. прийнято справу до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити; щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку.
Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 05.01.2022 р. між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір 1/4465007. За яким АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 100 000, 00 грн., а ОСОБА_1 , зобов`язалася протягом 60 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 36,0% річних, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1, 35% у місяць від суми кредиту.
АТ «Креді Агріколь Банк» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн.
Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість станом на 10.03.2025 року у розмірі 159 048,52 грн.
18.01.2024 р. ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» уклали договір про відступлення права вимоги №2-2024. За умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 1/4465007 від 05.01.2022 р.
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість.
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл. 48 «Виконання зобов`язання» та гл. 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
У відповідності до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином не виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість 109 521,28 грн, що складається: із простроченої заборгованості 63 786,55 грн, прострочених відсотків 45 734,73 грн, яка підлягає стягненню.
Щодо вимоги позивача щодо стягнення простроченої комісії в сумі 22 950,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією, оскільки згідно із укладеним договором передбачено стягнення комісії саме за здійснення дій, яких він вчиняє на свою користь, а саме моніторинг заборгованості.
Щодо вимоги позивача щодо стягнення реструктуризації по простроченій комісії 8100,00 грн та суми реструктуризації по простроченим відсоткам 18 477,24 грн, суд зазначає наступне.
Із кожної наданої Позивачем виписки з рахунку вбачається, зокрема: період з 05.01.2022 по 27.01.2025, номер рахунку в гривні, тип рахунку, адреса клієнта, сума. Так, вказані номери рахунків та їх тип у розрахунку заборгованості відповідають таким даним у виписках з рахунків щодо обліку строкової заборгованості, простроченої заборгованості, нарахованих відсотків, прострочених відсотків, комісії та простроченої комісії.
Як зазначає Позивач у розрахунку заборгованості, на рахунку ОСОБА_1 обліковується: загальна сума реструктуризації по простроченій комісії, загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам. Однак, як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_1 за типом цього рахунку, він передбачений для обліку нарахованих відсотків за кредитом.
Умовами Кредитного договору, в тому числі Правилами надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (первісний кредитор), не встановлено порядку та умов нарахування таких сум, як реструктуризація по простроченій комісії та реструктуризація по простроченим відсоткам. Позивачем не надано відповідних доказів щодо впровадження банком програми реструктуризації кредитів, умов та правил її надання та виконання. Також, Позивачем не надано суду достовірних та належних доказів звернення Відповідача 05.01.2022 р. до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» з проханням проведення реструктуризації за Кредитним договором № 1/4465007, доказів укладення окремої або додаткової угоди про проведення реструктуризації боргу (частини боргу). Тому суд вважає за необхідне в задоволенні даної вимоги відмовити.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 521,28 грн.
У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором ґрунтується на вимогах закону. Отже, суд приходить висновку про часткове задоволення позову.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 329 від 20.03.2025 року.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1668,06 грн у відшкодування судових витрат.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 536, 612, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" заборгованість: за кредитним договором 1/4465007 від 05.01.2022 р. в розмірі 109 521,28 грн та судовий збір в розмірі 1668,06 грн, на загальну суму 111 189 грн 34 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Решетов