ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4587/25 Справа № 213/1216/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

Секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

третя особа Акціонерне Товариство «ОТП БАНК»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , на рішення Інгулецького суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року, ухвалене суддею Поповим В.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 27 січня 2025 року,

УСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне Товариство «ОТП БАНК», про визнання боргу за кредитним договором спільним між подружжям та стягнення коштів в порядку регресу у рівній частці виконаного обов`язку подружжя.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2021 він, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 18.06.2011 з відповідачем, уклав кредитний договір № на суму 309 515 грн з АТ «ОТП БАНК».

Відповідно до умов договору надається споживний кредит строком на 84 місяці, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 27% річних. В анкеті-заяві на отримання кредиту Позивач зазначив, що ціллю є будівництво будинку, однак фактично кредит був витрачений на купівлю спільного автомобіля BMW Х5 4,4і, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який наразі підлягає поділу між колишнім подружжям.

21.11.2022 заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірваний.

Таким чином, після розірвання шлюбу виникла необхідність стягнути з іншого з подружжя в порядку регресу частину коштів, сплачених як спільне зобов`язання.

Про укладення позивачем кредитного договору відповідач була проінформована та не заперечувала. На цей час заборгованість за кредитом погашається виключно за рахунок коштів позивача. Із загального розміру кредиту позивач самостійно сплатив 332 200,56 грн (включно з відсотками). Позивач продовжує й надалі самостійно сплачувати кредит, взятий подружжям під час шлюбу на споживчі цілі ремонт автомобіля.

Зазначає, що кредит взято в інтересах сім`ї. Зважаючи на те, що колишнє подружжя мало як майно, так і грошові зобов`язання, позивач вважає, що борг є спільним. Тому просить визнати його таким та стягнути з відповідача половину сплачених коштів на погашення кредитної заборгованості в порядку регресу 166 100,28 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу за кредитним договором спільним між подружжям та стягнення коштів в порядку регресу у рівній частці виконаного обов`язку подружжя. Понесені позивачем по справі судові витрати покладені на позивача.

Додатковим рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року вирішено питання по витратам на правничу допомогу та з позивача ОСОБА_1 стягнуто на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням через свого представника ОСОБА_3 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі сторона позивача просить скасувати ухвалене судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги.

При цьому, скаржник зазначає, що оскільки кредитний договір від 17.06.2021 року N було укладено скаржником в інтересах сім`ї, майно (грошові кошти), одержано за вказаним кредитним договором, використано в інтересах сім`ї, а саме на ремонт автомобіля BMW Х5 4,4і, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який є спільною сумісною власністю, розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов`язань за кредитом. Отже, оскільки скаржник частково виконав солідарний обов`язок подружжя, то останній має право на зворотну вимогу (регрес) до відповідача у рівній частці виконаного обов`язку подружжя.

Представник позивача вважає, що суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Посилаючись на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у справі 766/1471/23 від 30 липня 2024 року, вказує на те, що транспортний засіб автомобіль BMW X5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , що був придбаний за рахунок грошових коштів, одержаних з кредитного договору, був визнаний об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з цього ж рішення, цей об`єкт спільної сумісної власності подружжя за результатами поділу майна був переданий у власність Відповідачці. Вказує, що після одержання грошових коштів за кредитом на них почав поширюватися режим спільної сумісної власності подружжя, а вони в інтересах сім`ї були використані скаржником для придбання автомобіля, на який поширювався такий самий режим, що підтверджується відповідним рішенням суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним та допустимим доказом укладення кредитного договору в інтересах сім`ї може бути, зокрема, згода дружини на такий правочин та вважає, що така правова позиція суду першої інстанції, яка полягає в запереченні укладення цього договору в інтересах сім`ї є такою, що суперечить сімейному законодавству, його основоположним принципам, судовій практиці Верховного суду та загалом фактичним обставинам справи.

Зауважує, що Відповідач навмисно намагається ввести суд в оману, відмовляючись визнавати свою обізнаність в укладенні кредитного договору, але не спростовує його належними та допустимими доказами.

Отже, оскільки скаржник частково виконав солідарний обов`язок подружжя, то останній має право на зворотну вимогу (регрес) до відповідачки у рівній частці виконаного обов`язку подружжя.

Враховуючи правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

Скаржник зазначає, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, третя особа АТ «ОТП БАНК» просить апеляційну скаргу представника позивача адвоката Лебєдєвої Т.О. на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 20 січня 2025 року у справі 213/1216/24 залишити без задоволення. Залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лебєдєва Т.О. не вийшла на відеоконференцзв`язок, у зв`язку з чим суд перейшов до розгляду справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скагу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

17.06.2021 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний №, за умовами якого позивач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 309 515 грн зі сплатою відсотків у розмірі 27 % строком до 17.06.2028. В анкеті-заяві на отримання кредиту як ціль отримання кредиту зазначено будівництво.

19.06.2021 за позивачем зареєстровано право власності на автомобіль BMW Х5, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2022 шлюб між сторонами розірвано.

За період з 19.07.2021 по 18.03.2024 позивачем сплачено 332 200,56 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № від 17.06.2021.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2024 припинено позивачу право власності на автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на вищезазначений автомобіль.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що належних і допустимих доказів того, що спірний кредитний договір № було укладено в інтересах сім`ї, а кошти, отримані в кредит за цим договором, використовувалися для задоволення потреб сім`ї, а саме: для придбання автомобіля, а також, що ОСОБА_2 давала згоду на укладення такого договору і знала, що автомобіль придбано за ці кошти позивачем не надано. Окрім того рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року також не встановлено факту, що саме за кредитні кошти було придбано автомобіль.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі досліджених та оцінених судом доказів наданих сторонами по справі та не може погодитись з доводами сторони позивача викладеними у скарзі, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.4 цієї ж статті майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Нормами частини першої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до положень частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині четвертій статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі №6-539цс16 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі №372/1558/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 до ОСОБА_1 : квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вказану квартиру.

Припинено ОСОБА_1 право власності на автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частину вартості автомобіля BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 187 597 (сто вісімдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 42 коп. шляхом виплати ОСОБА_1 з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (рахунок отримувача UA0001110; код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; : платник: ОСОБА_2 , дата валютування: 25.08.2023, призначення платежу: внесення депозиту у справі 766/1471/23 Херсонський міський суд Херсонської області позивачем ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 7061 (сім тисяч шістдесят одна) грн 95 грн.

З зазначеного вище рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року встановлено, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя питання на які кошти було придбано автомобіль не вирішувалося, оскільки транспортний засіб було придбано під час перебування сторін у шлюбі, при цьому, відповідач ОСОБА_1 погоджувався на визнання за ОСОБА_2 право власності на автомобіль із виплатою йому компенсації половини його вартості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стороною позивача суду не надано належним і допустимих доказів, що кредитний договір № було укладено в інтересах сім`ї, а кошти, отримані в кредит за цим договором, використовувалися для задоволення потреб сім`ї, а саме: для придбання автомобіля, а також, що ОСОБА_2 давала згоду на укладення такого договору і знала, що автомобіль придбано за ці кошти, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони позивача не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення. При вирішенні даної справи судом повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 25 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко