ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2884/21 Номер провадження 22-ц/814/1360/25Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Дороженко Р.В.,

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника - адвоката Гайтоти І.М., відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2024 року, постановлене суддем Бугрієм В.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

31.03.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом, у якому просили встановити факт родинних відносин, а саме, що вони, позивачі, є двоюрідними братами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування підстав позову зазначають, що у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 вони звернулися до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О. із заявами про прийняття спадщини. Проте, постановою приватного нотаріуса від 13.01.2021 №11/02-31 їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`зку із тим, що ними не подано всі належні документи, які б доказували родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_4 .

Зазначають, що їх мати ОСОБА_5 мала двох сестер ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Остання ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дочку ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя власних дітей не мала. Відтак, вони, позивачі, є двоюрідними братами померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та відносяться до п`ятої черги спадкування за законом.

У зв`язку із тим, що усіх документів, необхідних для пітвердження родинних відносин для оформлення спадщини немає, а також, враховуючи, що третій спадкоємець ОСОБА_3 , який є двоюрідним племінником спадкодавця, забрав усі документи та вживає заходи для одноособового отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, просять захистити порушене право згідно із заявленими позовними вимогами.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29.04.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин./а.с.37 т.1/

24.06.2021 ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом, уточнивши вимоги заявою від 01.10.2021, у якій просив:

- установити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є його двоюрідною тіткою, а він, ОСОБА_3 , її двоюрідним племінником, а також, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_8 ;

- визнати за ним, ОСОБА_3 , у порядку спадкування право власності на частину квартири, яка належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та знаходится за адресою: АДРЕСА_1 у порядку представлення після смерті його матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також на - по праву відмовлення від своєї частки спадкування двоюрідної сестри спадкодавця ОСОБА_8 на його користь.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, яке складається із квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Із метою отримання належної йому спадщини 22.09.2020 він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Смоковенко Т.О., на підставі якої заведено спадкову справу №19/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Оскільки із наявної інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.09.2020 №61757873 убачається, що за життя спадкодавцем заповіт не було складено, тому спадкування відбуватиметься за законом. Проте, за відсутності доказів на підтвердження факту родинних відносин між ним, ОСОБА_3 , зі спадкодавцем, та між ОСОБА_8 зі спадкодавцем, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що ним вживалися позасудові заходи для витребування доказів на підтвердження заявленого до встановлення юридичного факту, але по всіх таких запитах йому надана відповідь, що документи довоєнного часу не збереглися та були втрачені під час тимчасової окупації Полтавщини.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.12.2021 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування./а.с.179 т.1/

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави 11.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є двоюрідним братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у м.Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 15.07.2020, серії НОМЕР_1 .

Встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є двоюрідним братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у м.Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 15.07.2020, серії НОМЕР_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування- задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт, що ОСОБА_3 є рідним племінником ОСОБА_8 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду в частині задоволення первісного позову вмотивовано тим, що позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджено належними доказами той факт, що вони є двоюрідними братами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частково задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 , районний суд виходив із підстав доведеності, що ОСОБА_3 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та рідним племінником ОСОБА_8 .

Щодо позовної вимоги відповідача, про встановлення факту, що ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 є двоюрідними сестрами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначив, що ОСОБА_9 не є учасником справи, а тому суд не розглядає і не вирішує жодних позовних вимог, що стосуються цієї особи. Крім того, у відповілача ОСОБА_3 не має повноважень звертатися в інтересах ОСОБА_8 до суду з даним зустрічним позовом, стороною якого вона не являється.

У задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності в порядку спадкування відмовлено з тих підстав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, які в цій справі судом не встановлені.

Із таким рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив:

- визнати позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такою, що не відповідає вимогам статей 95, 175, 183, 185 ЦПК України та статті 358 КК України та відмовити у задоволенні відповідних позовних вимог;

- визнати оскаржуване рішення районного суду про встановлення родинних відносин таким, що не відповідає ЦК України, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є двоюрідними братами ОСОБА_4 , оскільки відсутні докази на підтвердження родинних відносин між ними та ОСОБА_12 ;

- задовольнити зустрічний позов та встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, що ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 .

Зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 31.03.2021 не містить підписів позивачів, а приєднані до неї додатки не засвідчені належним чином, у тому числі особами, які не мають відповідних повноважень, що, на думку відповідача містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України.

Вважає, що позивачі та їх адвокат Гайтота І.М. використали у позовній заяві копії підроблених документів, а саме: паспорт громадянина України; картку фізичної особи-платника податків; свідоцтво про одруження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (батьки відповідача); свідоцтво про народження ОСОБА_15 (мати відповідача); свідоцтво про народження ОСОБА_16 (тітка відповідача); свідоцтво про одруження ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (дід та баба); свідоцтво про народження ОСОБА_19 (баба відповідача); свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (двоюрідна тітка відповідача); свідоцтво про народження ОСОБА_4 (двоюрідна тітка відповідача).

Такі дії позивачів та їх представника вважає порушенням вимог ст.68 Конституції України, ст.8 Конвенції, оскільки вони втрутилися в особисте життя відповідача, зібрали, використали та поширили конфіденційну інформацію про нього та його сім`ю, підробили копії документів та використали у своїх інтересах.

Вважає безпідставним врахування районним судом при постановленні рішення показань ОСОБА_20 , допитаного у якості свідка, оскільки останній був присутній в залі засідань від початку розгляду справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки змісту постанови приватного виконавця про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2021 №12/02-31, надану йому, ОСОБА_3 .

Наголошує, що його право на звернення в суд із відповідним позовом, у тому числі, щодо встановлення факту родинних відносин ОСОБА_8 гарантовано Конституцією України, ЦК України та ЦПК України, а позовні вимоги підтверджені належними доказами.

Зазначає, що в судовому засіданні не було досліджено письмові пояснення свідка ОСОБА_8 та не розглянуто його клопотання від 22.08.2024.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.02.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 24.02.2025.

24.03.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов лист приватного нотаріуса Смоковенко Т.О. про розгляд справи без її участі.

28.03.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника позивачів адвоката Гайтоти І.М. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обгрунтоване.

У суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник - адвокат Гайтота І.М. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити без змін рішення районного суду, як законне та обгрунтоване.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10, 11 т.1/

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку належить спадкодавцю згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_7 , виданого Четвертою полтавською ДНК 08.12.2007 по р.№1-2459./а.с.161 т.1/

22.09.2020 приватним нтаріусом Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О. заведено спадкову справу №19/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , місце реєстрації якої на день смерті: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового рехєстру від 22.09.2020 №617578 73 померла заповіт не склала, тому спадкування відбуватиметься за законом. Згідно закону спадщину прйняли ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

ОСОБА_8 в установлений законом строк подала заяву про відмову від належної їй частки у спадщині на користь ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття чи відмову від спадщини у встановлений законом строк немає.

Спадкоємці не надали всіх належних документів, які б підтверджувалим родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_4 , тому приватний нотаріус ПМНО Смоковенко Т.О. постановами від 13.01.2021 №11/02-21 та №12/02-31 відмовила ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у видачі на їх ім я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 ./а.с.12, 59 т.1/

Ступінь споріднення сторін зі спадкодавцем.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 - рідні сестри, які народили:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_8 сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 сина ОСОБА_2 ;

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_10 дочку ОСОБА_4 ;

ОСОБА_21 03.10.1931 року дочку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_23 ./а.с. 6, 9,11,20-22, 24, 25, 72 т.1/

ОСОБА_14 народила сина ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ./а.с.66 т.1/

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_8 ./а.с.91 т.2/

ОСОБА_4 дітей не мала, спадкоємці першої черги відсутні.

За повідоменнями Державного архіву Полтавської області в алфавітних книгах реєстрації метричних і актових записів громадянського стану про народження м.Полтава Полтавського повіту (округу) Полтавської губернії за 1891-1925 р.р., які надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, відомості щодо ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_19 , 09.05.1909р не значаться. Метричні книги для запису народжених, одружених, померлих парафіян Богоявленської православної церкви с.Супрунівка Полтавського повіту Полтавської губернії за 1802-1918 р.р., православних церквов м.Полтава Полтавського повіту Полтавської губернії, парафіян Вознесенської православної церкви с.Плоске (х.Браїлки входив до складу зазначеної парафії), за 1914-1918 р.р. 1802-1918 р.р., у державному архіві відсутні. Значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943 р.р.) нацистськими загарбниками./а.с.14, 15,16 , 74-76 т.1/

Не представляється можливим надати архівну довідку про шлюб ОСОБА_17 з ОСОБА_19 ; а також про шлюб у 1957 році ОСОБА_26 з ОСОБА_16 ; у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про одруження жителів м.Полтави Харківської (нині Полтавської) області, актового запису про шлюб ОСОБА_27 з ОСОБА_24 , немає./а.с.77-79 т.1/

У будинкових книгах для прописки громадян м.Полтави за адресою: вул.Велико-Решетилівська №№1-6, 8-15, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , 68-73, 76, АДРЕСА_16 , за 1944-1948 р.р., які зберігаються у Державному архіві Полтавської області, відомостей про ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_30 , - немає./а.с.80 т.1/

03.11.2020 Державний архів Полтавської області листом №04-13/1027 повідомив, що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про одруження жителів м.Полтава Харківської (нині Полтавської) області за 1935 рік, яка надійшла на зберігання до Державного архіву Полтавської області, актового запису про шлюб ОСОБА_31 з ОСОБА_24 немає. Книгі реєстрації актових записів громадянського стану про одруження жителів м.Полтава (нині Полтавської області) за 1926-1934, 1936-1941 р.р. у державному архіві відсутні. Значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943 р.р.) нацистськими загарбниками./а.с.17 т.1/

Відповідачем приєднано до зустрічної позовної заяви копії пояснень ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 ; копії фотознімків та листування/а.с.82-101 т.1/

У судовому засіданні в суді першої інстанції допитано в якості свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_20 , ОСОБА_37 /а.с.77-79 т.3/

Задовольняючи вимоги позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , районний суд виходив із підстав доведеності, що позивачі є двоюрідними братами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , районний суд визнав доведеним той факт, що останній є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рідним племінником ОСОБА_8 , яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_4 на його користь.

Відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 є двоюрідними сестрами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , районний суд виходив із того, що ОСОБА_9 не є учасником справи, у відповілача ОСОБА_3 не має повноважень звертатися в інтересах ОСОБА_8 до суду з даним зустрічним позовом, стороною якого вона не являється.

При постановленні рішення в частині відмови у визнанні права власності в порядку спадкування відмовлено з тих підстав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, які в цій справі судом не встановлені.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основу спадкування за законом покладено принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №304/1648/14-ц).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно зі статтею 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують, зокрема, наявність родинних відносин, тобто, певний ступінь споріднення зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №643/14592/18).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п.4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Такий перелік не є вичерпним. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту можуть бути акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Оцінивши надані позивачем докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи містять достатні, належні та допустимі докази, які підтверджують той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є двоюрідними братами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 її двоюрідним племінником та рідним племінником ОСОБА_8 .

Проте, відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є двоюрідними сестрами померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , районний суд помилково не врахував наступне.

По-перше, ОСОБА_38 , яка є матірю відповідача, померла до відкриття спадщини після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_4 , а отже не може бути учасником справи. Натомість, ОСОБА_3 закликаний до спадкування унаслідок подання заяви іншим спадкоємцем ОСОБА_4 її двоюрідною сестрою ОСОБА_8 , яка відмовилася від спадщини на його користь.

По-друге, постановою приватного нотаріуса Смоковенко Т.О. від 13.01.2021 №12/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 черед відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 перебуває у родинних відносинах зі спадкодавцем. При цьому районний суд залишив поза увагою факт її смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 .

По-третє, заявлений до встановлення юридичний факт породжує для ОСОБА_3 юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією його спадкових прав.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги в частині встановлення факту, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , є двоюрідними сестрами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню згідно із заявленими зустрічними позовними вимогами.

В іншій частині рішення районного суду постановлено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції встановив обставини на підставі недопустимих доказів, колегія суддів відхиляє, як такі, що не заслуговують на увагу.

За правилами ст.76 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням поряду, встановленого законом.

Допустимість доказів характеризується органічним зв`язком процесуальної форми засобів доказування та законності отримання інформації про той чи інший факт, який має значення для справи. Тому одержання доказів з дотриманням порядку, встановленого законом, слід розуміти як відсутність при одержанні доказів порушення норм матеріального права та норм процесуального права, як одночасне дотримання передбачених законом особистих немайнових і майнових прав та процесуальної форми.

Позивачі надали суду належні, допустимі та достатні докази, які у своїй сукупності підтверджують факт родинних відносин, який вони просили встановити.

Відповідач, маючи сумніви у належності наданих позивачами доказів, не спростував їх та, наголошуючи на тому, що додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином, у тому числі особами, які не мають відповідних повноважень, залишив поза увагою той факт, що вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон і Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документа, визначені у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що позивачі та їх адвокат Гайтота І.М. використали у позовній заяві копії підроблених документів, є його припущеннями, які оцінці не підлягають, як і посилання на порушення його конвенційних прав. Оскільки в межах заявленого спору посилання відповідача на втручання позивачів у його особисте життя, оцінці не підлягає та не може невілювати значення наявних у справі доказів, які є належними та допустимими.

Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2023 року справа №291/1352/23).

Колегія уддів звертає увагу, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_20 і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 є взаємоповязаними, та фактично визнавалися відповідачем, про що свідчить виклад обгрунтування його вимог у зустрічному позові з детальним описом спорідненості позивачів, спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як двоюрідних братів і сестер, надавши відповідні докази. Тому заперечення відповідача в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо факту родинних відносин позвачів зі спадкодавцем є неспроможними та апеляційним судом відхиляються.

Із огляду на викладене, оцінивши надані сторонами письмові докази у сукупності, апеляційний суд, керуючись «балансом вірогідностей», вважає доведеним заявлений позивачами до встановлення юридичний факт.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного врахування районним судом при постановленні рішення показань ОСОБА_20 , допитаного у якості свідка, колегія суддів також відхиляє. При цьому апеляційний суд враховує, що за змістом сталої позиції Верховного Суду показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення заявленого факту, а в цій справі судове рішення постановлено на підставі оцінки доказів у сукупності, а не тільки свідків, вибір яких є волевиявленням сторін.

Відповідач у суді першої інстанції про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 не заявляв, а долучені ним до справи їх письмові показання не є належними та допустимими доказами, оскільки не передбачені цивільним процесуальним законодавством України.

У статтях 90-93 ЦПК України встановлено спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає виклик свідків у судове засідання з наданням права задати питання свідкам усім учасникам справи. При цьому суд зобов`язаний попередити свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 67 ЦПК України свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин. У разі неможливості прибуття до суду та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за викликом суду свідок зобов`язаний завчасно повідомити про це суд.

Згідно із позицією Верховного Суду, сформованою у справі №501/3550/22 від 12.06.2024, допит свідка - це логічна і психологічна діяльність особи, яка бере участь у справі, та суду, спрямована на одержання від свідка усних показань, що мають значення для справи. Допит свідка є процесуальною формою здобуття та дослідження одного із засобів доказування - показів свідка. Саме через недотримання встановленої законом процесуальної форми не можуть бути використані як показання свідків письмові пояснення громадян. Використання як показів свідків письмових пояснень громадян не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи на задання питань свідкам стосовно обставин справи.

Стосовно посилань відповідача на той факт, що позовна заява позивачів не містить їх підписів, колегія суддів ураховує наступне.

Так, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту залишено без руху з підстав недотримання вимог статей 175, 176 ЦПК України.

29.04.2021 районним судом одержавно та зареєстровано за вх. №21935 позовну заяву в письмовій формі, підписану позивачами у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України; акт про відсутність документів при поштовій пересилці працівниками суду не складався, що підтверджуються листом суду від 22.04.2025. Крім того, для усунення відповідних розбіжності стороною позивача надано суду відповідну позовну заяву, яка містить підписи позивачів.

За встановлених обставин, враховуючи тривадість судового провадження понад 4 роки, активну участь позивачів у розгляді справи, які своїми діями підтримали свої позовні вимоги, а відповідач відреагував на цей позов поданям зустрнічного позову, коолегія суддів відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги. При цьому, апеляційний суд враховує суперечливу поведінку самового відповідача, який не оспорює факт отримання ним копії відповідної позовної заяви та упродовж судового розгляду справи не ставив під сумнів її підписання позивачами, які підтримувалди сій позов упроджвж всього судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із судовим рішенням у справі та довільної оцінки доказів на свою користь.

Доводів на спростування висновків районного суду щодо відсутності підстав для визнання права власності в порядку спадкування, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду скасуванню в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, ухваливши в цій частині нове рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , є двоюрідними сестрами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , є двоюрідними сестрами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.04.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак