справа №357/1765/21 головуючий у суді І інстанції Ярмола О.Я.
провадження №22-з/824/412/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

22 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві питання про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літера «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташована по АДРЕСА_1 та його поділу - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року - залишено без змін.

21 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору, а саме просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 590,50 грн; змінити розподіл судових витрат за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1 953,62 грн, а іншу частину судових витрат покласти на позивачку ОСОБА_2 .

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що апеляційним судом не вирішено питання про новий розподіл судових витрат у вигляді судового збору у зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо нежитлової будівлі.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, призначено до розгляду. Учасникам справи встановлено строк для можливості надання своїх пояснень чи заперечень щодо розміру витрат, які заявник намагається компенсувати за рахунок протилежної сторони.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умовами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Абзац 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України передбачає, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

З системного аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи. Близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі №904/4380/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №550/936/18.

Встановлено, що за подання позовної заяви у цій справі ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 3 453,24 грн, що становить 1% від ціни позову у 345 323,50 грн (1/2 частина вартості: квартири у сумі 320 445,00 грн; нежитлового приміщення у сумі 337 902,00 грн; побутової техніки на загальну суму 32 300,00 грн).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_2 в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103 та нежитлову будівлю літера «А» по АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухового майна:03.

Відповідно до квитанції про сплату №74343 від 18 лютого 2022 року ОСОБА_2 сплатила за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року в порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 15 682,42 грн, як половину сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмір 3 453,24 грн; судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, а також вартості експертизи у сумі 27 457,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літера «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташована по АДРЕСА_1 та його поділу - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року - залишено без змін.

Отже, за наслідками апеляційного оскарження розмір задоволених позовних вимог у співвідношенні до ціни позову становить 51,07%, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, належний до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції (з урахуванням судового збору подання заяви про забезпечення позову) становить 1 995,43 грн.

Відповідно до ч. 6, 8, 9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до квитанції №100 від 21 вересня 2021 року ОСОБА_2 сплачено 27 457,60 грн за проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/ відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148).

Під час розгляду справи та ухвалення судового рішення апеляційний суд не врахував як доказ Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №26199/21-42, а тому витрати ОСОБА_2 на проведення експертизи у суді першої інстанції залишаються за позивачем.

Крім того, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 535,06 грн (48,93 % від задоволених вимог).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України у пункті 36 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Оскільки різниця між належною до сплати сторонами одна одній суми судового збору є незначною, колегія суддів відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України вважає за доцільне остаточно шляхом взаємозарахування стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 539,63 грн.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 539 (п`ятсот тридцять дев`ять гривень) 63 копійки.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова