Провадження № 2/953/870/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Глос М. Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 серпня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 659, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через суттєві розбіжності у світогляді, інтересах, поглядах на шлюб та сім`ю. Такі розбіжності є тривалими, глибокими, і попередні спроби їх врегулювання позитивного результату не дали. Родинні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства вони не ведуть. З огляду на зазначене, посилаючись на втрату між ними з чоловіком любові й порозуміння, позивачка не має наміру зберегти шлюб і вжиття заходів для примирення вважає неможливим та недоцільним. Спільних дітей подружжя не має.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

За таких обставин згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неприбуття до суду учасників процесу не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 659, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Суд установив, що родинні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з глибокими розходженнями у світогляді, інтересах, поглядах на шлюб та сім`ю, втратою почуттів, що об`єднували подружжя. Станом на зараз ОСОБА_1 та ОСОБА_2 упродовж тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони не вважають за можливе і доцільне вживати заходів для збереження шлюбу, який існує лише формально.

Як визначено у ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

На підставі ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливе і суперечитиме інтересам позивачки і відповідача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У позовній заяві не міститься вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат щодо сплати судового збору.

За таких обставин суд вважає за необхідне при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 206, 223, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 15 серпня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 659, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. Л. Глос