Справа № 278/2315/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, та з урахуванням змін підстав позову, просив суд встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавицею ОСОБА_2 , в якій зазначив, що після смерті ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що не був зареєстрований із спадкодавицею на момент її смерті, а також пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отож ОСОБА_1 вказав, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вважав, що прийняв спадщину за фактом постійного проживання разом з ОСОБА_2 на момент її смерті.

Про дату, час та місце судового розгляду учасники справи належним чином повідомлені.

У судове засідання з`явились: позивач ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 .

Стороною відповідача до суду надіслано клопотання про розгляд спраи за відсутності їх представника (а.с. 34).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є сусідом позивача, повідомив суду та підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно проживав разом з матір`ю та близько 10 років здійснював за нею догляд до її смерті.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 21), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.01.2023 року (а.с. 8).

Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С.Л. Проте, у видачі свідоцтва було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців) (а.с. 11). При цьому, було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до довідки від 26.02.2024 за вих. №205/02-14, виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Силіною Н.В., згідно спадкової справи № 211/2024, яка була заведена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. 26.02.2024 року (а.с. 9) із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся лише ОСОБА_1 . Інших осіб, які б звернулись із заявами немає.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з за явою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцемна час відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1, 6ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Судом встановлено, що заявник на час відкриття спадщини постійно проживав із ОСОБА_2 і до дня її смерті.

Відтак, суд вважає можливим визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

З огляду на наведене та з урахуванням того, що фактичне проживання позивача до смерті ОСОБА_2 підтверджено належними доказами, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву.

Розподіл судових витрат залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту спільного проживання, - задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.04.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік