Справа №442/2056/25
Провадження №2/442/840/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді Павлів З.С., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

14.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, визначений судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2021 по справі №442/3932/21 та стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 8000 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 червня 2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/3930/2021 від 31 серпня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2021 по справі №442/3932/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини від видів заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка вважає, що така форма стягнення аліментів в розмірі від усіх доходів платника є нестабільною та неефективною, оскільки: дохід платника є прихованим, батько дитини перебуває закордоном, не працевлаштований в Україні; виплати фактично не відповідають реальним потребам дитини; дитина має серйозні медичні показання, що потребують значних фінансових витрат. Позивачка вказує на те, що дитина страждає на вроджену ваду серця відкрита артеріальна протока. З метою порятунку її здоров`я 06.03.2024 була проведена операція. Позивачка зазначає, що після операції дитина потребує довготривалої реабілітації, яка також включає витрати на ліки, консультації лікарів, обстеження та спеціальне харчування. Позивача зазначає, що в дитини були ускладнення після операції, а саме: вогнищева алопеція та рубці. Крім того, позивачка, враховуючи важкий стан дитини після операції та потребу в постійному догляді, була змушена піти у відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати. З 31.03.2024 та по теперішній час позивачка залишилась без доходу. Втрата доходу матері суттєво погіршила фінансовий стан сім`ї та можливість забезпечити всі необхідні витрати для реабілітації дитини. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від належного матеріального забезпечення дитини, створення їй належних умов для життя та розвитку, не допомагає придбанням продуктів харчування, одягу засобів гігієни, а також необхідних медикаментів.

Процесуальні дії суду.

З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 17.03.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1202843 від 17.03.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 17.03.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 11.04.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвалою суду від 11.04.2025 розгляд справи за клопотанням відповідача на 23.04.2025.

17.04.2025 представник відповідача адвокат Захарко Ю.Ю. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень покликається на те, що зміна способу стягнення аліментів є фактичним збільшенням розміру стягнення аліментів більше ніж у два рази від розміру аліментів, що стягуються з відповідача. Вважає, що позивачкою у позовній заяві не доведено та не обгрунтовано зазначений розмір аліментів у сумі 8000 грн. Тобто, чому саме така сума аліментів необхідна для щомісячного утримання дитини і буде відповідати потребам дитини. У позові відсутній арифметичний розрахунок необхідних щомісячних витрат, обґрунтування саме зазначеної суми щомісячних витрат на дитину та документи, що підтверджують здійснені витрати у такому розмірі. Одним із доводів, щодо можливості щомісячної сплати Відповідачем суми у 8000 грн позивач зазначає, що відповідач перебуває за кордоном і отримає значні доходи, його матеріальне становище значно покращилося, оскільки рівень заробітної плати за кордоном значно вищий ніж в Україні. Проте, відповідач стверджує, шо він не є працевлаштованим за кордоном, не має постійної роботи та сталого заробітку. Його заробіток є мінливим і не прогнозованим, працевлаштування не є систематичне, а носить епізодичний характер. Бувають періоди коли він і декілька тижнів чи навіть місяців не мав роботи та жодних доходів. Крім того, робота емігрантів оплачується за значно меншими цінами ніж для резидентів країни перебування. На сьогоднішній день в країнах Європи високий рівень безробіття. Відповідач зазначає, що позивач сама виїжджала за кордон на роботу, тому і їй достеменно відомо про всі труднощі перебування та працевлаштування за кордоном. Отже, сам факт перебування Відповідача за кордоном, за відсутності жодних доказів на підтвердження покращення його матеріального стану і можливості сплати аліментів у сумі 8000 грн. не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог. Вважає, що позивачем не доведено фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти в бажаному для неї розмірі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не заявляв клопотання про витребування доказів стосовно матеріального стану відповідача, в тому числі і про надання відповідних міжнародних судових доручень. Відповідач стверджує, що ним була надана допомога на проведення операції дочки в сумі 8000 доларів США. Якщо ж позивач залучив для проведення операції інші кошти, то постає питання про цільове використання позивачем коштів переданих для проведення операції відповідачем. До того ж ці витрати не є предметом позову та не можуть впливати а розмір періодичних щомісячних платежів. Адже ці витрати носять разовий характер і є додатковими витратами на дитину. Позивачем долучена довідка про те, що ОСОБА_1 з 31.03.2024 по 15.03.2025 надана відпустка по догляду за дитиною. Отже, станом на момент розгляду справи відсутні документи, які підтверджують її факт перебування у відпустці по догляду за дитиною і відсутність доходів. Як аргументацію своїх вимог Позивач зазначає важкий стан здоров?я дитини та витрати на лікування. В якості доказів долучені результати лабораторних досліджень №10393518 від 07 серпня 2024 року та №10940394 від 23.10.2024. Вважає, що вказані документи є неналежними доказами, які не можуть свідчити про стан здоров?я дитини. Адже у самих же цих документах зазначено, що діагноз не може бути встановлений лише на підставі результатів лабораторних досліджень. Інтерпретація результатів досліджень проводиться тільки лікарем - спеціалістом після огляду пацієнта та додаткових досліджень. Вартість цих досліджень не вказана. Крім того, такі дослідження були проведені з моменту проведення операції з 06.03.2024 по 03.03.2025 (момент подання позову) тільки один раз. Позивач долучає Результати ультразвукового обстеження серця від 29 березня 2024 року та 17 квітня 2024 року та результати ехокардіографії від 23 лютого 2024 року (до проведення операції). Тобто 2 результати ехо серця після проведення операції і одне ультразвукове обстеження серця від 16.12.2024 року Позивач у позовній заяві зазначає, що кожних 1-2 місяці необхідно робити ехо та ультразвукове обстеження серця, здавати аналізи. Проте, до позову не долучено вказані рекомендації лікаря, щодо таких призначень, не долучені проведені щомісячні консультативні висновки чи результати ехо і ультразвуку, які проводилися щомісячно чи 1 раз на 2 місяці. Як і не вказана вартість цих послуг і чи взагалі ці послуги носили платний характер. Так, ультразвукове обстеження серця, яке було проведено 16.12.2024 у лікарні ОХМАДИТ при проведенні консультації лікаря кардіолога. Надання послуг у комунальних некомерційних закладах є безкоштовним. У висновку від 16.12.2024, проведеного КЦ ДТЛ ОХМАДИТ у висновку кардіолога зазначається ЕКГ - норма. Скарги не відносяться до с/с системи і повторний огляд через 1 рік. Тобто, з боку кардіолога не має рекомендацій для проведення процедур вказаних Позивачем у позовній заяві. Як і немає даних, щодо погіршення стану здоров?я. Позивачем надано медичний документ від 04 січня 2024 року ТОВ ЦДЕМ «Панацея», проте відсутнє ПІБ лікаря який проводив консультацію. Отже, вказаний доказ не можна вважати належним. Позивач надає чек від 18 січня 2025 року на суму 850 грн та від 12 лютого 2025 року на суму 850 грн. про проведення лазерного лікування рубців. Проте, у висновку лікаря, який долучений Позивачем відсутні рекомендації/припис лікаря, щодо необхідності проведення вказаної процедури. Позивач долучає чек від 04 січня 2025 року на суму 450 грн. та від 05 лютого 2025 року на суму 450 грн., проте не долучає рекомендації лікаря про призначення цих процедур. Позивач надав чеки на підтвердження проведених витрат на дитину після проведення операції на загальну суму 5430 грн. Щодо виписки із медичної карти хворого №21172 від 07 березня 2024 року вважає цей доказ неналежним, оскільки відсутній підпис та печатка лікаря, ким видана ця виписка. У цій же виписці зазначено, що ОСОБА_3 перебувала у лікарні з 05.03.2024 по 07.03.2024, кінцевий результат задовільний, ускладнень не було. Графа «рекомендовано» у висновку відсутня. Позивач просить стягувати з Позивача 8000 грн. щомісячно. Вказаний розмір є більшим ніж розмір мінімальної заробітної плати на 2025 рік в Україні. Станом на 2025 рік мінімальна заробітна плата становить 8000,00 грн. (-22 відсотка ЄСВ - 1760, грн та 5 відсотків військового збору - 400,00 грн), розмір якої після сплати податків виплачується людині становить 6160 грн. Розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік в Україні становить для основних категорій населення - 2920 грн, для дітей до 6 років - 2563 грн., для дітей від 6 до 18 років - 3 196 грн. Тобто, Позивачем не доведено необхідності отримання аліментів у заявленому розмірі, який перевищує прожитковий мінімум та мінімальну заробітну плату. Крім того дітям з інвалідністю призначається соціальна допомога. Сума допомоги розраховується як відсоток від прожиткового мінімуму для людей, які втратили працездатність, і становить: 70% - на дітей до 18 років з інвалідністю (1 652,7 грн.). Також передбачено надбавки на догляд, які розраховують як відсоток від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що становить: 50% - на дитину віком 6-18 років з інвалідністю (1598 грн). Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років може призначатися одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Відповідач намагається максимально приймати участь у вихованні та утримання дитини. При наявності вільних коштів надає допомогу понад встановлений розмір аліментів та купляє дитині необхідні речі. Позивач обірвав комунікації між ними і створює перешкоди у спілкуванні з дитиною.

23.04.2025 представник позивачки подала до суду відповідь на відзив. Вважає наведені у відзиві доводи таки, що не відповідають дійсності, оскільки жодних доказів на підтвердження цього відповідачем не представлено. Так, звертає увагу на те, що відповідач, покликаючись на те, що бере участь в утриманні дитини, проте жодних доказів на підтвердження цього. Вважає, що відповідачем не достовірно вивчено докази та проаналізовано медичну документації. Зазначає, що дитині не встановлено інвалідність та не призначено ніякої матеріальної допомоги. Окрім того, з 26.03.2025 по 31.03.2025 дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні з гострою правобічною плевропневмонією, у весь цей період мати знаходилась у лікарні, забезпечуючи дитині догляд, психологічну підтримку та виконання медичних рекомендацій. Дитині встановлено лікувальні і трудові рекомендації. Вважає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Проте, в даному випадку мати несе подвійний обов`язок щодо піклування про здоров`я дитини, оскільки батько ніяк не виконує свої обов`язки. Щодо заявленого розміру аліментів, то зазначає, що з часу призначення аліментів у 2021 році економічна ситуація в Україні суттєво погіршилась, що призвело до значного зростання вартості життя. За даними Державної служби статистики України, у січні 2025 року річна інфляція досягла 12,9%, а в лютому зросла до 13,4 %. Це означає, що загальний рівень цін на товари та послуги зріс майже на 50% за останні чотири роки, а прожитковий мінімум для дитини майже на змінний.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа №415/4386/16-ц, провадження №61-21056св18.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021 у справі №442/3930/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2021 у справі №442/3932/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2021 і до повноліття дитини.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачка скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з визначеної частки від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: суттєвий ріст цін на продукти харчування, шкільне приладдя, тощо. Крім цього, позивачка зазначає про те, що відповідач працює неофіційно, тобто визначення частки від його заробітку є неможливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», а також з врахуванням доводів відповідача про те, що він перебуває за кордоном, на даний час не працевлаштований, його молодий вік, а також суд беручи до уваги ту обставину, що дитина хворіє, потребує постійних обстежень, лікувань, реабілітацій, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 4000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Дане рішення суду кореспондує із правовим висновком, викладеному постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22), яким звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справа з щодо стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати.»

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони відповідача на те, що чинним законодавством закріплено обов`язок батьків брати участь в утриманні дітей поза межами встановленого рішенням суду обов`язку сплати аліментів, зокрема у додаткових витратах на їх утримання.

Позивачка при зверненні до суду з даним звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави підлягає стягненню1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 264, 430 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 09.06.2021 у справі №442/3932/21.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 гривень судового збору.

Роз`яснити позивачці її право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Павлів З.С.