Справа № 216/3975/22
провадження №2/216/1057/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міській районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Чирського Г.М., за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Згідно ухвали від 01.12.2023 року припинено процедуру врегулювання спору за участю судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В. Провадження у цивільній справі - поновлено та передано справу №216/3975/22 до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Згідно розпорядження керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Мірошниченка Я.В. № 408/23 від 12.12.2023 року, канцелярією суду здійснено повторний автоматизований перерозподіл даної цивільної справи відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу від 12.12.2023 року, у судовій справі №216/3975/22 визначено головуючого, суддю Чирського Г.М.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Останнє судове засідання призначено на 11-40 год. 23.04.2025 року.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд проводить судове засідання у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частина 1 ст.128 ЦПК України визначає, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Частиною 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадках наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема: 1) день вручення судової повістки під розписку; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У ч.5 ст. 130 ЦПК України закріплено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так, одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, що передбачено п. 10) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, тому учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки для забезпечення реалізації вказаного принципу.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання, з метою уточнення анкетних відомостей позивача, з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, дачі ним особистих пояснень, задля встановлення фактів і обставин, в частині, зокрема, з`ясування характеру і глибини моральних страждань для визначення остаточного розміру моральної шкоди, які можуть бути відомі лише йому. Роз`яснено позивачу, що в разі невиконання покладеного обов`язку у виді особистої явки до суду в судове засідання, яка відповідно до ухвали суду визнавалась обов`язковою, позов може бути залишеним без розгляду у відповідності до ЦПК України. Копію ухвали направлено для відома та виконання позивачеві ОСОБА_1 (а.с. 118-120, 120-124).

Після повернення з апеляційного суду справа до розгляду призначалась, зокрема на: 19.12.2024 року, 23.01.2025 року, 27.02.2025 року, 26.03.2025 року, 23.04.2025 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Висоцький О.О., будучи повідомленими належним чином, в судове засідання, яке призначено на 19.12.2024 року, не з`явилися. Згідно Довідки про причини повернення судової повістки стосовно позивача ОСОБА_1 , «адресат відсутній за вказано адресою» - АДРЕСА_1 , яка зазначена позивачем у позовній заяві. Від представника позивача, адвоката Висоцького О.О. надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

В судове засідання, призначене на 23.01.2025 року о 10-30 год.. представник позивача адвокат Висоцький О.О. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в іншому судовому засіданні. Позивач ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».

В судове засідання, призначене на 27.02.2024 року о 13-30 год. позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Висоцький О.О. не з`явилися з невідомих суду причин, були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», а також трекінгом «Укрпошта».

В судове засідання, призначене на 26.03.2025 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, поштовий конверт повернувся на адресу суду із відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказано адресою» - АДРЕСА_1 , яка зазначена позивачем у позовній заяві. Представнику позивача Висоцькому О.О. роз`яснено про необхідність надання доказів щодо поважності причин неявки позивача.

У судове засідання, призначене на 23.04.2025 року об 11-40 год. позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення судової повітки позивачу 10.04.2025 року особисто під підпис. Крім того, позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи, через додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення. Представником позивача було подане клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача.

Таким чином станом на 23.04.2025 року у жодне з призначених судових засідань після визнання явки позивача обов`язковою, зокрема, призначених на 26.03.2025 р. та 23.04.2025 р., позивач двічі не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі №310/12817/13, процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

На думку суду, повторна неявка в судове засідання позивача, явка якого визнана судом обов`язковою, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, зокрема, в останні судові засідання, призначені судом на 26.03.2025 р. та на 23.04.2025 р., але доказів поважності своєї неявки до суду не надав, свідчить про недобросовісність користування належними йому процесуальними правами та нехтуванням процесуальними обов`язками. Враховуючи також, що нез`явлення ОСОБА_1 перешкоджає вирішенню спору, у зв`язку із відсутністю у суду можливості безпосередньо з`ясувати у позивача факти та обставини відповідно до ухвали суду від 14.02.2024 р., в якій зазначені підстави для визнання його обов`язкової явки у судове засідання. Доказів поважності причин, неможливості особистої явки позивача у судове засідання представником позивача не представлено, як само і заяв про витребування таких доказів судом у зв`язку із неможливості їх представлення. Тому, суд вважає можливим в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити позов без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 131, ст. 200, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч.1, ст. 257, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.М.Чирський