Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участі: секретаря судового засідання Швидкої І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Керівник товариства з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС Матухно С.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики № 72863744 у розмірі 32 300 грн 00 коп. та 3028 грн 00 коп. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 квітня 2023 року між ТОВ СІРОКО ФІНАНС (Фактор) та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (Клієнт) , укладено Договір факторингу № 033-030423, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги № 04/05/23 від 04.05.2023 р. Клієнт відступив Факторові у тому числі Право Вимоги за Договором позики № 72863744, укладеним 17.10.2022 року між Позикодавцем ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та Позичальником, яким є ОСОБА_1 , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ СІРОКО ФІНАНС з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги.

Договір позики, право вимоги за яким набуте ТОВ СІРОКО ФІНАНС, укладений Відповідачем із ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (юридичною особою за законодавством України, фінансовою установою (Свідоцтво Нацкомфінпослуг № ІК 146), що здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії, безстрокової, в бездокументарній формі (переоформлена з ліцензії «Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту», виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 19.11.2015 року, переоформленої 26.01.2017 року, переоформлена в Національному банку України на ліцензію фінансової компанії з правом надання коштів та банківських металів у кредит 12.03.2024 р., безстроково, в бездокументарній формі). Зазначений Договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого, відповідно до положень п.п. 1, 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію, у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 3, ст. 11, ст. 12 Закону України Про електронну комерцію. Ст. 5 Закону України Про електронну комерцію гарантує однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством. Вищезазначений порядок укладення електронного договору узгоджується також з практикою Верховного суду (Постанови Верховного суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19).

За умовами зазначеного Договору позики Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути суму Позики, та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики, в порядку і на умовах, що визначені Договором позики. На виконання умов Договору позики Позикодавець 17.10.2022 року перерахував на вказаний Позичальником рахунок грошову позику за умовами Договору в сумі 8500,00, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. Натомість Відповідач у встановлені умовами Договору строки суму Позики не повернув, проценти не сплатив, в зв`язку з чим за час користування коштами Позики на суму Позики були нараховані Проценти відповідно до умов Договору (відповідно до доданого розрахунку), а загальний борг склав 32 300 грн 00 коп.

Розмір боргу Відповідача перед ТОВ СІРОКО ФІНАНС розрахований первісним кредитором відповідно до умов укладеного Договору позики, та набутий ТОВ СІРОКО ФІНАНС в результаті відступлення права вимоги, склав 32 300 грн 00 коп. Спроби врегулювання боргу із боржником в добровільному порядку виявилися безрезультатними. Також, 24.12.2024 року ТОВ СІРОКО ФІНАНС направлялося на адресу Боржника письмова вимога про погашення заборгованості, що у випадку несплати боргу Товариство має намір вчинити необхідні дії, направлені на стягнення боргу в судовому порядку, яке було Боржником проігнороване. Таким чином, сума заборгованості Боржника, яким є ОСОБА_1 , перед ТОВ СІРОКО ФІНАНС за Договором позики № 72863744 на дату Позовної заяви складає 32 300 грн 00 коп., де сума не поверненої позики складає 8 500 грн 00 коп. та сума нарахованих та несплачених процентів 23 800 грн 00 коп.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 23.04.2025 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний термін з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний термін з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення повідомлення про розгляд справи та ухвали суду про відкриття провадження за місцем останнього відомого фактичного проживання та шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на сайті судової влади України. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.10.2022 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ договір позики № 72863744, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором - gGQ7uxRt3R, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики.

Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплати плату (проценти) від суми позики протягом строку позики.

Відповідно до п. 2 договору позики № 72863744 від 17.10.2022 року, сума позики становить 8 500грн 00 коп., на строк 22 дні, з процентною ставкою (базовою) 2,5%, дата повернення позики 08.11.2022 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день (не застосовується у період карантину), орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 2608,87 %, орієнтовна загальна вартість позики 10 370 грн. 00 коп.

Згідно з п. 3 Договору, Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4 Договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.

Відповідно до п. 18 Договору, якщо Сума Позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень).

Згідно з довідкою АТ ТАСКОМБАНК від 30.12.2024 р. №39259/47.1, АТ ТАСКОМБАНК підтверджує, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 74 від 03.08.2020 року Банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби, а саме: 17.10.2022 року о 13:28 годині здійснено переказ ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ на картку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 на суму 8 500 грн 00 коп. згідно договору № 72863744 від 17.10.2022, код авторизації 680933.

03.04.2023 року між ТОВ СІРОКО ФІНАНС та ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ укладено договір факторингу № 033-030423, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується передати права вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором строк.

Згідно з п. 2.1.3 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 04/05/23 від 04.05.2023 року до договору факторингу №033-030423 від 03.04.2023 року ТОВ СІРОКО ФІНАНС набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 72863744.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 72863744 від 17.10.2022 станом на 04.05.2023 року, заборгованість відповідача у загальній сумі становить 32 300 грн 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 8 500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 23 800 грн 00 коп. При цьому, вбачається що позикодавцем нараховувались 1 % за кожен день користування позикою у період після завершення 22-денного строку користування позикою, тобто після 08.11.2022 року до 28.11.2022 року, та у розмірі 2,7 % за кожен день користування позикою з 29.11.2022 року до 27.02.2023 року після спливу 22 денного строку дії позики. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 та первісний кредитор ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ укладали договір про продовження строку дії позики.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Отже, між відповідачем та ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 408/8199/16-цв казано, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.

Щодо розміру заборгованості за відсотками, які нараховано поза межами строку, визначеного договором позики.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 18 Договору позики від 17.10.2022 року № 72863744 якщо Сума Позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень).

З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України діяв карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Враховуючи, що погоджена між ОСОБА_1 та ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ сума позики становить 8 500 грн 00 коп, що перевищує розмір мінімальної заробітної плати, яка була встановлена станом на 17.10.2022 року, то суд приходить до висновку, що позикодавцем нараховувались відсотки за кожен день понадстрокового користування позикою у період 08.11.2022 року до 23.02.2023 року у період дії карантинних обмежень, тому сума нарахованих позикодавцем у вказаний період процентів за користування позикою не підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Отже, у даній справі позикодавець в частині періоду часу поза межами строку кредитування, має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Враховуючи вищевикладене, а також нарахування та стягнення процентів за користування позикою/кредитом із позичальника поза визначеними договорами строками кредитування суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду.

З копії договору позики №72863744 від 17.10.2022 року вбачається, що відповідач одержав від ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ позику у розмірі 8 500 грн., строком на 22 календарні дні, тобто до 08.11.2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором.

Згідно Додатку №1 до Договору позики № 72863744 від 17.10.2022 загальна вартість позики визначена у розмірі 10 370 грн 00 коп., з них відсотків 1 870 грн 00 коп.

У порушення умов п. 2, п. 18 Договору позики № 72863744 від 17.10.2022 року, позикодавець нараховував відсотки за користування позикою у понад визначений договором позики строк у період дії карантинних обмежень.

Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам в сумі 21 930 грн 00 коп., оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування, у період дії карантинних обмежень та не були погоджені сторонами.

Враховуючи узгоджений розмір відсотків за користування кредитом та строк дії договору, враховуючи здійснений розрахунок заборгованості за відсотками станом на час припинення Договору 08.11.2022 року в розмірі 1 870 грн 00 коп., то на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у сумі саме 1 870 грн 00 коп.

Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики №72863744 від 17.10.2022 у розмірі 10 370 грн 00 коп. в установлені договором строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним договором позики в загальному розмірі 10 370 грн 00 коп.

Згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 972 грн 29 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС заборгованість за Договором позики № 72863744 від 17.10.2022 року у розмірі 10 370 (десять тисяч триста сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС судовий збір в розмірі 972 гривень 29 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю СІРОКО ФІНАНС (місцезнаходження 03035, вул. Митрополита Василя Липкіського буд. 45 оф. 510А м. Київ ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя: В. В. Морозов