Справа № 583/5892/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в м. Охтирка у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину житлового будинку з прибудовою літ. «А-1ж, а, а1, а2», загальною площею 88,4 кв.м та господарські будівлі і споруди: погріб літ. «пг», сарай-прибудова літ. «Б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «в», убиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», ворота №1, 2 та огорожа №3, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні вимог вказав, що позивач є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , яку він успадкував за заповітом після смерті свого діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власником іншої 1/3 частини даного домоволодіння відповідно до свідоцтва про право власності за законом від 26.06.1991 є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсон. Належну ОСОБА_4 1/3 частину домоволодіння так ніхто і не переоформив і він є титульним власником.

Реальний поділ домоволодіння не проведений, це один житловий будинок з одним входом, з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка не приватизована.

Позивач проживає в даному домоволодінні з 01.09.1998, користується усім будинком, усіма кімнатами, а також літньою кухнею, прибудовами, гаражем, погребом, убиральнею, літнім душем.

На позивача оформлені усі особові розрахункові рахунки по сплаті за комунальні послуги, які він і сплачує.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє усім домоволодінням з 01.09.1998 по цей час, тобто більше 10 років, вважає, що наявні підстави для задоволення позову та визнання права власності за позивачем на 1/3 частину домоволодіння за набувальною давністю.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

19.12.2024 підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду віл 11.03.2025 залучено до участі у справ в якості третьої особи ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника надійшла заява про те, що позовні вимоги вони підтримують з підстав, зазначених у позові. Просили справу розглядати у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява представника Охтирської міської ради Сумської області про розгляд справи у відсутність представника міської ради.

Третя особа до суду не з`явився, будь яких заяв не надавав.

Допитана суді свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сестрою позивача. Так вона зазначила, що вказане домоволодіння належало дідусеві ОСОБА_3 , який заповів цей будинок внуку ОСОБА_1 , однак якась частина була на дядькові ОСОБА_6 . У діда ОСОБА_3 було троє дітей: ОСОБА_7 мати позивача, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цьому будинку проживав дід і бабуся, і з ними також жив ОСОБА_9 , однак у 1980-х роках він виїхав на проживання у м. Херсон, де і проживав увесь час. Потім з бабусею та дідусем став проживати ОСОБА_10 зі своєю сім`єю. Спочатку померла бабуся. Потім ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дідусь. Потім деякий час брат проживав в іншому житлі, а потім став проживати у цьому будинку. Всі рахунки по комунальним службам оформлені на його ім`я, він сплачує за усі послуги. Також вказала, що їй відомо про те, що у 1993 помер дядько ОСОБА_9 , але ніхто з родичів не звертався щодо цього будинку, всі знають, що це будинок її брата, тобто позивача.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона проживає з позивачем у незареєстрованому шлюбі з 2018. Знає ОСОБА_1 давно, ще з 1990-х років. Їй відомо, що цей будинок по АДРЕСА_1 йому залишив у спадок його дід ОСОБА_12 . Чи заповідав дід позивачу будинок їй не відомо, однак вона знає, що ОСОБА_1 жив з дідусем, який помер у 1990, потім з дружиною проживав окремо у квартирі, а після розлучення у 1998 прийшов жити в цей будинок, де і проживає по цей час. Їй відомо, що позивачу належить 2/3 будинку, однак він користується усім домоволодінням. 1/3 частина будинку належить його дядькові ОСОБА_6 , який проживав у м. Херсон де і помер в 1993. Родичі дядька ОСОБА_6 не приїжджали жодного разу і претензій щодо будинку не висували.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.09.1998, що підтверджується позначкою про місце реєстрації у паспорті позивача ( а.с. 5).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 02.01.1990 серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.05.1991 державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Бурбикою Т.А., на підставі заповіту, складеного ОСОБА_3 18.02.1988 і зареєстрованого в реєстрі за №245, ОСОБА_1 успадкував 2/3 частини житлового будинку, житловою площею 22 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 910 кв.м, з надвірними спорудами : сіни а, крильце-а1, сарай Б, літня кухня В, с. прибудова - в, с. прибудова а1, погреб пг, огорожа 1,2, колодязь №3 (а.с. 6).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.1991, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Бурбикою Т.А., ОСОБА_4 прийняв спадщину у виді 1/3 частини жилого будинку , житловою площею 22 кв. м, з надвірними спорудами: сіни а, крильце-а1, сарай Б, літня кухня В, с. прибудова - в, с. прибудова а1, погреб пг, огорожа 1,2, колодязь №3, розташовані на земельній ділянці площею 910 кв.м в АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( а.с.8).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсон помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.9).

Згідно з технічним паспортом житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 має двох власників: ОСОБА_1 , якому належить 2/3 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Охтирською держнотконторою 21.05.1991, реєстр 1280, та ОСОБА_4 , якому належить 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Охтирською держнотконторою 26.06.1991, реєстр 1646 ( а.с. 10-12).

Відповідно до довідки характеристики, виданої 16.09.2016 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз», станом на 16.09.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з даними інвентаризації розташовані такі будівлі та споруди: А-1ж житловий будинок, а прибудова, а-1 прибудова, а-2 тамбур, пг погріб, Б сарай прибудова, В літня кухня, в гараж, Г убиральна, Д літній душ, №1 ворота, №2 ворота, №3 огорожа. В примітках вказано, що житлова площа будинку збільшилася на 12.8 кв. м в зв`язку з внутрішнім переплануванням та демонтажем пічних пристроїв без порушення капітальних стін ( а.с. 13).

Згідно з довідкою, виданою квартальним уповноваженим квартального комітету «Десята сотня» від 12.11.2024, ОСОБА_1 дійсно постійно та безперервно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 01.09.1998 і по цей час ( а.с. 14).

Судом встановлено, що договір про надання послуг з газопостачання №01/7654/1 від 08.09.2005 за адресою АДРЕСА_1 укладений між ВАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та ОСОБА_1 ( а.с. 15-16).

Як вбачається з копій квитанцій про сплату за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , вони виписані на ім`я ОСОБА_1 ( а.с.17-19).

В матеріалах копії спадкової справи за №68/1994, заведеної першою Херсонською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявна заява сина ОСОБА_4 ОСОБА_2 про те, що він приймає спадщину по закону після смерті батька, яка складається з частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , заява доньки ОСОБА_4 ОСОБА_13 , в якій вона відмовляється від своєї частини спадщини на користь ОСОБА_2 , а також свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 08.04.1994, в якому вказано, що спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 15/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_4 на земельній ділянці площею 95 кв. м.

Відомості про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з 1/3 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , у матеріалах справи відсутні.

При цьому ОСОБА_2 , який отримав ухвалу про залучення його як третьої особи, копію позову та доданих до нього документів, був належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, не надав заяв чи заперечень проти позову.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що він з 01.09.1998 розпочав відкрито та безперервно володіти належними ОСОБА_4 1/3 частинами будинку, оскільки належні позивачу 2/3 частинами будинку не є відокремленими від частини будинку, яка належала померлому, приміщення зазначених частину будинку є прохідними та їх ізольоване використання неможливе, тобто добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном більше десяти років.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Тобто йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Верховного Суду у цій справі наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі №910/17274/17 не знайшла підстав для відступу від наведених вище висновків, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.11.2022 у справі №293/1061/21, від 15.06.2023 у справі № 359/8844/20 та від 27.03.2024 у справі №462/2756/18.

З матеріалів справи вбачається, що власник спірної частини будинку помер, отже його правоздатність, відповідно до положень статті 25 ЦК України, припинилась. Спадщину у вигляді 1/3 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв, та право власності на 1/3 частину домоволодіння за вказаною адресою, зареєстроване за померлою особою, отже зазначене майно фактично власника не має. При цьому, ОСОБА_1 з 1998 року, тобто через 5 років з моменту смерті ОСОБА_4 відкрито та безперервно володіє зазначеним майном. На це майно не претендують інші особи. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти 1/3 частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , протягом десяти років, таке володіння є безтитульним, отже наявні підстави, визначені ст. 344 ЦК України, для набуття позивачем права власності на це майно, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2,12,13,76-81,89,258,259,263-265,268,273,354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину житлового будинку з прибудовою літ. «А-1ж, а, а1, а2», загальною площею 88,4 кв.м та господарські будівлі і споруди: погріб літ. «пг», сарай-прибудова літ. «Б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «в», убиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», ворота №1, 2 та огорожа №3, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області, адреса: вул. Незалежності, 11, м. Охтирка, Сумська область, .

Третя особа: ОСОБА_2 , 1965 року народження, АДРЕСА_6 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА