Дата документу 23.04.2025 Справа № 314/2489/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/2489/24 Головуючий у 1-й інстанції: Кононенко І.О.
Провадження № 22-ц/807/788/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Валочкіна Володимира Васильовича на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», Вільнянської міської ради Запорізької області, треті особи: Вільнянський відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно та зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Валочкін В.В. звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», Вільнянської міської ради Запорізької області, треті особи: Вільнянський відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно та зняття арешту, в якому просив суд:

- зняти арешт, накладений на підставі постанови без номеру від 08.05.2009 року, ВДВС Вільнянського РУЮ, Головного державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ Солтіс І.В. у виконавчому провадженні № 11847015, реєстраційний номер обтяження 8747671 на усе невизначене майно, на все нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Запоріжжі Запорізької області.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог про зняття арешту закрито у зв`язку з тим, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснено позивачу, що спірні правовідносини в частині вимог про зняття арешту підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог про визнання права власності за відсутністю предмета спору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Валочкін В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права,просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 ніякою господарською діяльністю не займається, вона навіть не являється підприємцем. Позивач є просто фізичною особою і під регулювання господарських відносин ніяким чином не підпадає. Крім того, в позовній заяві до суду, позивач посилалася на постанову Верховного суду від 04.10.2023 року по справі №337/2402/22, в якій зазначено, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін є фізична особа.

Від ліквідатора у справі № 908/485/16 про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Вудуд Г.І., на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами частини 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами виник з приводу зняття арешту зі спадкового майна, накладеного в рамках виконавчого провадження, де стягувачем є КС «Довіра», стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, при цьому до будь-яких спадкоємців відповідних позовних вимог не заявлено. Що стосується вимог про визнання права власності, такі вимоги заявлені передчасно, оскільки наразі відсутній предмет спору з цього приводу. Так, зі спадкової справи вбачається, що позивач звернулась лише із заявою про прийняття спадщини, однак з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщину не зверталась, нотаріус у видачі свідоцтва не відмовляв, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносив, тому будь-якого спадкового спору на даний час немає, що узгоджується з Постановою пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за роз`ясненнями якої за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Крім того, ухвалою у справі № 908/485/16 від 14.03.2016 судом порушено провадження у справі про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки Довіра. Ухвалою від 14.06.2016 по справі № 908/485/16 затверджено реєстр вимог кредиторів. Постановою від 10.05.2018 судом визнано Запорізьку обласну кредитну спілку Довіра банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою від 01.08.2024 призначено ліквідатором у справі № 908/485/16 арбітражного керуючого Вудуда Г.І. (свідоцтво Міністерства юстиції України на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1462 від 15.07.2013. Зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. З урахуванням наведеного, позов в частині вимог про зняття арешту по цій справі підлягає розгляду господарським судом в порядку господарського судочинства.

Проте, з такими висновками суду в повній мірі погодитися не можна з наступних підстав.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Питання встановлення умов та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи регулюються Кодексом України з процедур банкрутства, що набрав чинності 21 квітня 2019 року (далі - КУзПБ).

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

За положеннями частини третьої статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.11.2008 року у справі № 2-н-619/2008р. стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Вільнянської філії ЗОКС «Довіра» 9 314,57 грн., судовий збір в сумі 25,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення 15 грн. (т. 1, а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою без номера, 08.05.2009 року ВДВС Вільнянського РУЮ, Головного державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ Солтіс І.В. було накладено арешт на нерухоме майно, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу в розмірі 10 302,58 грн. , власник: ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року прийнято до розгляду справу про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра", присвоєно справі номер провадження 21/6/16.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.2016 року у вищевказаній справі затверджено реєстр вимог кредиторів з врахуванням визнаних судом вимог.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 10.05.2018 року визнано Запорізьку обласну кредитну спілку Довіра банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою від 01.08.2024 призначено ліквідатором у справі № 908/485/16 арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича (свідоцтво Міністерства юстиції України на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1462 від 15.07.2013 року. Зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Частинами другою та третьою статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Отже, вказаними нормами врегульовано, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі № 759/9008/19, провадження № 14-35цс21).

За змістом пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України та частин другої, третьої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі спори (за виключенням пов`язаних зі стягненням податкового боргу), стороною в яких є боржник.

Тобто такі спори належать до виключної підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та їх розгляд здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення провадження у нових справах.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі № 334/5073/19.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17).

Отже, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію КУзПБ має здійснюватись господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 у цій справі, підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, - Господарським судом Запорізької області у справі № 908/485/16, номер провадження справи 21/6/16.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 187/442/15-ц, провадження № 61-10026св23.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2025 року у цій справі підлягає скасуванню з направленням справи до суду господарської юрисдикції, що розглядає справу про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки Довіра.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Валочкіна Володимира Васильовича задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2025 року у цій справі скасувати.

Матеріали справи № 314/2489/24 передати до Господарського суду Запорізької області, у провадженні якого перебуває справа № 908/485/16 про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" для розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко