Справа № 524/4651/24
Провадження № 2/524/191/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача Ковальчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини

УСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Клопотання було обґрунтовано тим, що на час пред`явлення позовної заяви та станом на сьогоднішній день між сторонами відсутній спір з приводу визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. У відповіді на відзив та запереченнях на клопотання просив врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 у справі № 288/39/20 та від 29.11.2023 у справі № 757/555/22.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року по справі № 757/555/22(провадження № 61-10724св23)(на яку посилався представник позивача у відповіді на відзив та у запереченнях на клопотання) зазначено: «відсутність спору характеризується тим, що між сторонами не залишається неврегульованих питань, а тому задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним та таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, які вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою.»

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 202/3043/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України(далі СК України) місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, системний аналіз ст. 255 ЦПК України та ст. 160-161 СК України дає підстави для висновку про те, що предметом спору у даній справі є місце проживання дитини, ОСОБА_3 , тобто визначення конкретної адреси за якою буде проживати дитина, або особи(одного з батьків) з ким буде проживати дитина(місце проживання одного з батьків).

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтувала виключно тим, що після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати із нею і вона створила всі необхідні умови для проживання.

В судовому засіданні представник позивача вказав, що рішення про визначення місця проживання дитини необхідно позивачу для вирішення в подальшому питань щодо виїзду дитини за кордон, влаштування у дитячий садок, зміну реєстрації місця проживання, тощо, тобто для самостійного вирішення позивачем питань, які потребують згоду двох батьків.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України, Європейської Конвенції з прав людини, практики Європейського Суду з прав людини, батьки є рівними у своїх правах та обов`язках щодо дитини. Єдиною визначальною обставиною щодо обмеження прав батьків по відношенню до дитини є їх негативний вплив на неї(дитину).

В свою чергу, рішення суду не може бути підставою для фактичного усунення одного із батьків від участі у житті дитини та обмеження його(її) права на прийняття рішень, які стосуються дитини за відсутності доказів того, що поведінка одного із батьків має негативний вплив і порушує права та інтереси дитини на нормальний розвиток.

Отже, судовий захист, полягає у вжитті судом заходів щодо відновлення порушених, оспорюваних або невизнаних прав особи, яка звертається до суду у разі встановлення такого порушення на підставі поданих сторонами доказів.

На переконання суду, існування спору між сторонами та можливість його розгляду судом також має бути доведено відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 91 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог позивач надала суду копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини, копію акту обстеження житлово-побутових умов.

На переконання суду, в своїй сукупності та кожен доказ окремо не дають підстави вважати, що як на момент звернення позивача до суду, так і під час розгляду справи судом, між сторонами існував та існує спір щодо проживання їх малолітньої доньки.

Суд приймає до уваги наведену представником позивача практику Верховного Суду. Разом із тим, суд наголошує на тому, що на відміну від обставин, які були оцінені Верховним Судом у справах № 288/39/20 та № 757/555/22 в даній справі відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач заперечує проти проживання дитини із матір`ю, або вчиняє інші дії, які б свідчили про не досягнення згоди між сторонами з цього питання.

Отже, оцінивши наведені обставини та наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обґрунтування, наведені представником позивача в судовому засіданні, суд вважає, що на момент подання позову та розгляду справи судом, предмет спору відсутній, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження по справі.

Керуючись ст.255, 256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини закрити у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ