ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Черкаси

Справа № 712/13784/24
Провадження № 22-ц/821/691/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Новікова О. М.

суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №47327-04/2023, відповідно до умов якого товариство надало їй фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі.

03 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп»уклали договір факторингу №3072023, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп»набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», включно і до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023. У подальшому, 29.01.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп»та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», уклали договір факторингу №29012024. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023.

На поштову адресу боржника було направлено ряд листів-повідомлень про заміну кредитора і повідомлень-вимог про погашення заборгованості за кредитним договором. Також відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак відповідач добровільно не погашає заборгованість. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 364 грн. 99 коп., а саме: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8872 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023 в сумі 13 364 грн. 99 коп. відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп»та від ТОВ «Стар Файненс Груп»до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капіта». Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023.

На підтвердження переходу права вимоги позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, а саме: форму реєстру боржників та форму акта приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників, що не є належними та допустимими доказами переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп», та відповідно і до позивача.

Крім того, матеріали справи не містять розрахунку заборгованості здійсненого первісним кредитором. Первинних бухгалтерських документів, складених первісним кредитором до позовної заяви не надано.

Відтак, позивачем не доведено факт переходу до нього права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Катіпал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, постановленого з порушенням норм матеріального права, неповного з`ясування обставин , що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» мотивована тим, що позивачем було надано належні докази факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023 року. Вказує. що оскільки договір факторингу №3072023 від 03.07.2023 був укладений між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп», відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не є стороною договору, а отже і не має можливості надати інші докази, що стосуються укладення згаданого вище договору. З метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, що не є учасниками даної справи, ТОВ «Стар Файненс Груп» було позбавлене можливості при укладенні договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року надати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» додатки до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, сторонами якого є ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп». Стверджує, що наданий позивачем до позовної заяви витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року свідчить про відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржників, у тому числі і до конкретного боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023 року, що підтверджує відступлення прав вимоги та наявну у відповідача заборгованість за кредитним договором. Стверджує, що наданий позивачем лист про перерахування коштів містить усі необхідні реквізити, а отже, може вважатися первинним документом і підтверджувати надання позичальнику кредитних коштів. Крім цього, матеріали справи містять розрахунок заборгованості, складений та підписаний первісним кредитором.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

06 березня 2025 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Карпенко О.В., Сіренко Ю.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи про її розгляд.

У зв`язку з перебуванням судді Сіренка Ю.В. на навчанні справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи на 23 квітня 2025 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 (далі договір), згідно з умовами якого товариство надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі 4 900 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надається на 360 днів. Дата надання кредиту 29.04.2023. Наданий кредит відповідач зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 22.04.2024.

Відповідно до п. 1.4 Договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 договору.

Згідно із п.1.5 договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 21 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.

Пунктом 1.6 договору визначено, що кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6235, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами.

Договір про фінансовий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W1281.

ТОВ «ФК «Інвеструм» виконало умови договору про фінансовий кредит та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок відповідача кошти у сумі 4 900 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату №230666870 від 29.04.2023 та листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №2919_25 від 22.10.2024.

03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп»укладено договір факторингу №3072023.

Позивач зазначає, що внаслідок укладення вказаного договору факторингу відбулося відступлення прав вимоги і до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023.

Водночас, на підтвердження переходу права вимоги позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, а саме: форму реєстру боржників та форму акта приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників.

У подальшому, 29.01.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп»та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капіта» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023 у сумі 13 364 грн. 99 коп., а саме: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8872 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками.

Також, на підтвердження укладення договору факторингу позивачем надано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 29.01.2024 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 та платіжну інструкцію №74824 від 29.01.2024.

01 листопада 2024 року позивачем направлено ОСОБА_1 досудову вимогу №23330844 про відступлення прав вимоги та погашення заборгованості протягом семи днів.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує, що заборгованість відповідача становить 13 364 грн. 99 коп., а саме: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8872 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023, наданим ТОВ «Стар Файненс Груп».

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею передбачено, що відповідно до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Також, частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 29.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 (далі договір), згідно з умовами якого товариство надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі 4 900 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 договору кредит надається на 360 днів. Дата надання кредиту 29.04.2023. Наданий кредит відповідач зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 22.04.2024.

Договір про фінансовий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W1281.

ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» виконало умови договору про фінансовий кредит та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок відповідача кошти у сумі 4 900 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату №230666870 від 29.04.2023 та листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №2919_25 від 22.10.2024.

03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023.

Позивач зазначає, що внаслідок укладення вказаного договору факторингу відбулося відступлення прав вимоги і до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023.

29.01.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023 у сумі 13 364 грн. 99 коп., а саме: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8872 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками.

Також, на підтвердження укладення договору факторингу позивачем надано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 29.01.2024 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 та платіжну інструкцію №74824 від 29.01.2024.

01 листопада 2024 року позивачем направлено ОСОБА_1 досудову вимогу №23330844 про відступлення прав вимоги та погашення заборгованості протягом семи днів.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує, що заборгованість відповідача становить 13 364 грн. 99 коп., а саме: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8872 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №47327-04/2023 від 29.04.2023, наданим ТОВ «Стар Файненс Груп».

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Як вірно вказав суд першої інстанції, що договір №47327-04/2023 від 29.04.2023 укладений у формі електронного документу з електронними підписами сторін та є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Також, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача ОСОБА_1 переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» та від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023. На підтвердження переходу права вимоги позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, а саме: форму реєстру боржників та форму акта приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників, що не є належними та допустимими доказами переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп», та відповідно і до позивача.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачем не доведено факт переходу до нього права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №47327-04/2023 від 29.04.2023.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що з метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, що не є учасниками даної справи, ТОВ «Стар Файненс Груп» було позбавлене можливості при укладенні договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року надати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» додатки до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, сторонами якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп», є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, колегія суддів звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Так, на підтвердження передання первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» проміжному кредитору ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивач надав копію договору факторингу №3072023 від 03 липня 2023 року.

При цьому, як вірно вказав суд першої інстанції, позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, а саме: форму реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», форму акта приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників.

Так, з даних додатків вбачається, що вони підписані ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». Однак, при цьому, в даних додатках відсутні усі необхідні обов`язкові реквізити первинного документу, в тому числі дата їх складання, відомості про договір, до умов якого були складені вказані документи, відсутня інформація про визначені вимоги, зміст та обсяг правочину, що унеможливлює ідентифікацію господарської операції.

Відповідно, висновок суду першої інстанції про те, що вищевказані документи не є належними та допустимими доказами переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп», та відповідно і до позивача, є вірним та відповідає встановленим у справі обставинам.

Колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ ТОВ «Стар Файненс Груп», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи містять розрахунок заборгованості, складений та підписаний первісним кредитором, є помилковими. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано в якості доказу заборгованості відповідача розрахунок заборгованості за кредитним договором 47327-04/2023 від 29.04.2023 ОСОБА_1 за період часу з 29.04.2023 року по 29.01.2024 року, складений директором ТОВ «Стар Файненс Груп» (стор. 26-29), тобто проміжним кредитором. Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем, відповідача перед первісним кредитором (ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») до суду не надано. А тому, висновки суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором, є вірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що первинних бухгалтерських документів, складених первісним кредитором до позовної заяви не надано, оскільки наданий позивачем лист про перерахування коштів містить усі необхідні реквізити, а отже, може вважатися первинним документом і підтверджувати надання позичальнику кредитних коштів, колегія суддів вважає такими, що не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2025 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді: О.В. Карпенко

Ю.В. Сіренко