Справа №197/44/25
Провадження №2/197/229/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

24 квітня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гері О.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради, Служба у справах дітей Широківської селищної ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У січні 2025 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради, Служба у справах дітей Широківської селищної ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. З відповідачкою по справі позивач перебував у шлюбі з 18 жовтня 1996 року, від даного шлюбу у сторін по справі є спільна дитина - син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Надалі рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 віднослено дошлюбне прізвище ( ОСОБА_2 ). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Оскільки матір дитини з травня 2020 року не займалася вихованням дитини, з 01.06.2020 року дитина стала проживати разом із позивачем і повністю перебувати на його утримані. Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2021 було припинено стягнення з ОСОБА_1 стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки дитина проживала з батьком. З дня стягнення аліментів по теперішній час відповідачка не використовувала аліменти на утримання дитини, не бере участі у житті та вихованні дитини. На підставі викладеного, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх спільного сина.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надавала.

Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Широківської селищної ради та Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради, до судового засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи повторну неявку відповідачки, не надання останньою відзиву на позовну заяву, згоду позивача щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов таких висновків

Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 18 жовтня 1996 року було зареєстровано шлюб Широківським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області, про що було складено актовий запис №89.

За час шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №48.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », рішення набрало законної сили 31.10.2020.

20 квітня 2021 року Широківським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 07 січня 2025 року, виданою Криворізьким відділом державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів понад один рік.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 5-Б класу КЗО «Криворізька спеціалізована школа «Перлина» ДОР», ОСОБА_3 добрий, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Батько привозить до школи та забирає дитину. Цікавиться його успіхами, відвідує батьківські збори. Мати хлопчика жодного разу не була у закладі і не цікавилася дитиною.

Згідно з Актом про встановлення факту проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , встановлено, що дитина проживає впродовж кількох років по теперішній час разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повністю перебуває на його утримані. Мати ОСОБА_2 проживає окремо та участі у виховані дитини не бере.

Згідно з виробничою характеристикою слюсаря чергового та з ремонту устаткування управління дробильно-транспортного комплексу АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , за час роботи порушень трудової та виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, не мав. До дисциплінарної відповідальності не притягався.

Відповідно до довідки №8 від 08.01.2025 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату з листопада по грудень 2024 року у сумі 30 266,86 грн.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ним, не цікавиться його долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами.

Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

З висновку №145 від 22 квітня 2025 року органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради вбачається, що цей орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо свого сина судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідачки вплине на інтереси дитини, який не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду.

Крім того, оскільки розгляд даної справи відбувався за відсутності відповідачки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст.259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с-ще Широке, вул. Соборна, 107 ), Служба у справах дітей Широківської селищної ради (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с-ще Широке, вул. Соборна, 107, ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Широківським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складений 24.04.2025 року.

С у д д я: О.Г. Геря