Провадження № 22-ц/811/410/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Львів

Справа №463/10159/24

Провадження № 22ц/811/410/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 27 січня 2025 року у складі судді Головатого Р.Я. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

27 січня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про надання сторонам строку для примирення.

Заява мотивована тим, що він прикладає зусилля для примирення сторін та збереження сім`ї, оскільки прагне, щоб малолітня дитина сторін виховувалася у повноцінній родині.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 27 січня 2025 року надано сторонам строк для примирення тривалістю 6 місяців з метою збереження їх сім`ї.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку для примирення.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною. Під час розгляду справи вона двічі повідомляла суд про неможливість примирення та наполягала на задоволенні її позову про розірвання шлюбу. Суд повинен був оцінити строк, який сплинув з моменту пред`явлення позову та вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін. Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 27 січня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що сторонам потрібно надати строк для примирення терміном 6 місяців з метою збереження їх сім`ї.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Судом встановлено, що 8 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_3 ) зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син сторін ОСОБА_4 .

З метою збереження сім`ї судом сторонам за клопотанням ОСОБА_2 було надано строк для примирення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Колегія суддів враховуючи строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу до постановлення оскаржуваної ухвали (3 місяці), наявність у сторін малолітньої дитини, за відсутності підстав, які виключають застосування заходів для примирення сторін, вважає, що надання судом першої інстанції сторонам строку для примирення є обґрунтованим. ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що наданий судом першої інстанції строк для примирення суперечить моральним засадам суспільства.

Оскаржуваною ухвалою суд не примушує сторони проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Окрім цього, надання шестимісячного строку для примирення не призведе до порушення розумності строків розгляду справи, оскільки строк який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу та ухвалення оскаржуваного судового рішення є незначним та таким, що відповідає нормам ч.7 ст.240 ЦПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання суддями.

Постанова підписана 25 березня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р Мікуш _______________Р.В. Савуляк