Справа № 686/4632/25
Провадження № 2-с/686/60/25
УХВАЛА

25 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року, -

встановила:

ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу від 21 березня 2025 року по справі № 686/4632/25 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

В поданій заяві заявниця заперечує проти заяви про видачу судового наказу, вважаючи її необґрунтованою, вказує, що заява від імені стягувача подана представником за довіреністю, що не підтверджено документально, не надано також доказів, що В.Карасевич є представником, також стягувачем не надано жодного документа на підтвердження того, що ним дійсно отримана ліцензія, не надано належним чином засвідчені копії реєстрів переданого юридичною особою з назвою «Хмельницька міська рада» комунальної власності (виробничих потужностей газогосподарства ради, рухоме та нерухоме майно) спільної власності територіальних громад Хмельницького району, міста у використання і користування юридичній особі з назвою Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», не надано доказів що позивач робив звірку кожен місяць з відповідачем по факту отримання послуг, також зазначила, що не акцептувала договір приєднання Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», просить скасувати судовий наказ.

Окрім того, просить стягнути з стягувача сплачений нею судовий збір в розмірі 152 грн. в рахунок відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ отримано боржником 09.04.2025, із заявою про скасування судового наказу заявниця звернулась 22.04.2025, отже строки звернення із заявою про скасування судового наказу, боржником не порушені.

Дослідивши матеріали справи та заяви, проходжу до висновку що судовий наказ підлягає скасуванню виходячи з наступного.

21 березня 2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 1252 грн. 54 коп., інфляційних втрат в сумі 97,40 грн., 3% річних в розмірі 22,33 грн. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 в заяві про скасування судового наказу посилається на те, що акцептувала договір приєднання Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», крім цього повідомила, що користується послугами ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і як відомо в ціну на газ за 1 куб.м входить послуга транспортування.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним заяву задовольнити, оскільки вимога заявника та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного є наявні підстави для скасування судового наказу.

Положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат, у зв`язку з чим вимоги про стягнення судового збору не підлягають задоволенню.

У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, суд приходить до висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.141,170,171, 260 ЦПК України -.

постановила:

Судовий наказ у справі № 686/4632/25 від 21 березня 2025 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 - скасувати.

В решті вимог відмовити.

Роз`яснити стягувачеві, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали суду: 25.04.2025.

Суддя: