Справа № 138/548/24
Провадження №:2/138/37/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

представника позивача адвоката Сердечнюк М.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріус Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області Малярчук Т.М. про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування записів про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 ОСОБА_1 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 24.07.1996 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Від спільного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка зокрема складається з нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями померлого за законом є позивач, а також діти та батьки померлого чоловіка відповідачі у справі, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 . Вказаний об`єкт нерухомості був придбаний померлим чоловіком позивача за наслідками проведення аукціону 21.11.2011, тобто під час шлюбу з позивачем, а тому в силу ст.ст. 57, 60 СК України є спільним майном подружжя, а відтак 1/2 його частини належить позивачу. Разом з тим під час видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказану нежитлову будівлю, нотаріус не врахувала вказану обставину та видала Свідоцтва про право на спадщину за законом в розмірі по 1/5 частки вказаного нерухомого майна, внаслідок підписаної позивачем заяви від 17.08.2022, в якій йдеться, що вказане майно не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому на видачу Свідоцтва про право власності на частку у спільному майні позивач не претендує. Проте позивач посилається на те, що не була ознайомлена зі змістом даної заяви, зміст ст.ст. 57, 60 СК України їй нотаріусом роз`яснено не було, а також, враховуючи, що спадкова справа була заведена у 2016 році, нотаріусу позивач довіряла, тому не читаючи підписала дану заяву. Видача нотаріусом Свідоцтв про право на спадщину на інше спадкове майно з урахуванням 1/2 частки позивача в спільному майні подружжя є підтвердженням визнання нотаріусом прав позивача на частку у спільному майні подружжя та того, що така частка не входить до складу спадщини. Також позивач вказує, що батьки померлого чоловіка Свідоцтва про право на спадщину за законом не отримали, оскільки проживають в Республіці Азербайджан. Зверненню до суду передували неодноразові звернення до нотаріуса про добровільне вирішення цього питання, які не дали позитивного результату, а тому позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати об`єкт нерухомого майна а саме нежитлову будівлю адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за померлим ОСОБА_7 за № 47590074, реєстраційний номер ОНМ 080, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності на нежитлову будівлю адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними та скасувати Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2022 на нежитлову будівлю адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , виданих державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області Малярчук Т.М. на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ;

- скасувати записи про реєстрацію права власності від 17.08.2022 на 1/5 частки нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дати підготовчого засідання, надано відповідачам строк для подання відзиву, а третій особі для подання письмових пояснень . Також судом вчинено дії для повідомлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про день, час та місце проведення підготовчого засідання, вручення їм копії позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.12.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. . Також судом вчинено дії для повідомлення відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про день, час та місце проведення судового розгляду справи. Одночасно також розміщено оголошення на сайті «Судова влада» з метою повідомлення вказаних відповідачів про день, час та місце розгляду справи.

14.04.2025 в судове засідання відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, не прибули без повідомлення причин неявки. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. Третя особа державний нотаріус Малярчук Т.М., належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання також не прибула без повідомлення причин неявки.

В судовому засіданні, яке відбулось 14.04.2025, позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили позов задовольнити. Позивач додатково зазначила, що Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка видавались в різні дні і роки. Оскаржувані Свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно видавались останніми. Нотаріус під час видачі оскаржуваних Свідоцтв дала якусь заяву, яку позивач, не читаючи підписала, забрала Свідоцтво і щаслива пішла, бо нарешті оформила всю спадщину. І лише звернувшись за реєстрацією права власності на спірне майно дізналась, що частки визначено не правильно, а саме не враховано, що 1/2 частка майна належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя. На запитання суду позивач вказала, що жодних перешкод для ознайомлення з заявою від 17.08.2022 у неї не було. Таку заяву вона підписала, бо є юридично необізнаною і саме тому підписувала всі заяви, довіряючи нотаріусу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 14.04.2025 позов визнав, підтвердив, викладені у ньому обставини, просив позов задовольнити. На запитання суду також підтвердив, що був присутнім під час оформлення спадщини, перешкод для ознайомлення з заявою, що підписувала позивач, у неї не було.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, подані позивачем та отримані судом в порядку їх витребування, суд приходить до такого висновку.

Суд встановив, що позивач та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 27.04.1996. Вказане підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу (т. 1 а.с. 18), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) від 22.06.2016 (т. 2 а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 17).

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_6 є його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також позивач у справі ОСОБА_1 , які прийняли спадщину, шляхом подання заяв про її прийняття до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 2-214).

Як встановлено судом з матеріалів вказаної спадкової справи, відповідно до копії Протоколу № 11/61 від 21.11.2011 проведення аукціону на Перпшій українській міжрегіональній товарній біржі право на придбання майна а саме нежитлової будівлі адмінкорпусу літ. «А», загальною площею 427,9 кв.м. по АДРЕСА_1 отримав ОСОБА_7 ( т. 2 а.с. 39).

Відповідно до архівного витягу з рішення № 502 виконкому Могилів-Подільської міської ради народних депутатів від 02.12.2011, виконком вирішив оформити право приватної власності в цілому на нежитловиу будівлю адмінкорпусу літ. «А», загальною площею 427,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 83).

Рішеннями виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 234 від 28.07.2022 та № 254 від 05.08.2022 про внесення змін до рішення від 28.07.2022 № 234 окремо розташованій будівлі адмінкорпусу літ. «А», загальною площею 427,9 кв.м., на земельній ділянці з кадастровим номером :00:011:0402, що належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 02.12.2011 № 847 (спадкова справа № 75/2016) присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 86-88).

Отже, судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_6 зокрема увійшла нежитлова будівля адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на нежитловий об`єкт нерухомого майна № 847 від 02.12.2011, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету від 02.12.2011 № 502 (т. 1 а.с. 14). Відомості про реєстрацію права власності на вказане майно внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішенням державного реєстратора Грудецького Я.В. від 15.08.2022, індексний номер 64488022, право власності зареєстроване за померлою особою. (т. 2 а.с. 183).

При цьому вказане майно набуто померлим ОСОБА_6 під час шлюбу з позивачем ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що 17.08.2022 позивач ОСОБА_1 подала державному нотаріусу Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. заяву, в якій повідомила про наявність такого спадкового майна: нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 ; права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_2 яке вона прийняла шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини. Також в даній заяві позивач зазначила: «Зміст статті 60, 61 Сімейного Кодексу України мені нотаріусом роз`яснено. Оскільки зазначене майно не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, на виділ 1/2 частини в ньому та видачу свідоцтв про право власності у нерухомому майні не претендую. Прошу видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право власності на 1/5 (одну п`яту) частину нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 , на право власності на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_2 ».

17.08.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 державним нотаріусом Малярчук Т.М. видані Свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на 1/5 частину нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 8-10).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами статті 70 СК України.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтями 34 та 71 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у разі смерті одного із подружжя передбачена можливість видачі нотаріусом іншому подружжю свідоцтва про право власності на частку в їх спільному майні.

Це здійснюється з метою правильного визначення складу спадкової маси і застереження можливих спорів із спадкоємцями померлого. Для видачі такого свідоцтва необхідні дві умови: перебування подружжя в зареєстрованому шлюбі та придбання майна під час шлюбу на ім`я того з подружжя, який помер.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя.

Після смерті одно із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини.

Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

У разі, якщо майно, яке зареєстроване за спадкодавцем, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, той з подружжя, хто є живим, може подати заяву про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця. Неподання такої заяви не змінює правового режиму майна, яке входить до складу спадщини.

Відповідно, заява одного із подружжя, хто є живим, про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця, підтверджує правовий статус майна померлого, як його особистого майна.

Таки правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 130/2319/17.

Отже, позивач ОСОБА_1 , подавши 17.08.2022 відповідну заяву нотаріусу (т. 2 а.с. 33), зважаючи на зміст такої заяви, підтвердила правовий статус нежитлової будівлі адмінкорпусу літера «А», загальною площею 427,9 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка в цілому зареєстрована за її покійним чоловіком ОСОБА_6 , як його особистого майна.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК), суд наділений можливістю у виключних випадках збирати докази за власною ініціативою (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

Загальне правило щодо розподілу функцій сторін та суду у доказовій діяльності випливає із системного тлумачення положень ЦПК. Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом під час розгляду справи з особистих пояснень позивача встановлено, що вказана вище заява позивача від 17.08.2022 підписана нею без будь-якого тиску та примусу. Вказане підтвердив і відповідач ОСОБА_2 , який був присутній під час вказаної нотаріальної дії.

Належні та допустимі докази на спростування таких обставин суду надані не були.

Відтак, суд, оцінивши наявні у справі докази відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить до висновку, що посилання позивача на підписання нею заяви від 17.08.2022 фактично внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення не є підставою для задоволення вимог про визнання спірного нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , а тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Зважаючи на те, що інші вимоги позивача про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності, визнання недійсними Свідоцтв про право на спадщину за законом та записів про право власності є похідними від вимоги про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, підстав для надання правової оцінки, покладеним в їх обґрунтування доводів немає, оскільки у їх задоволенні також слід відмовити .

Керуючись ст.ст. 57, 70, 60 СК України, ст.ст. 34, 71 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1216, 1217, 1223, ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 89, 141 ч. 1, 244 ч. 1 п. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріус Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області Малярчук Т.М. про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування записів про право власності- відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 9689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Сердечнюк Марина Василівна, адреса: вул. Київська, 32, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Відповідач:ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач:ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач:ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Державний нотаріус Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області Малярчук Тетяна Магилянівна, адреса: вул. Київська, 28/2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Суддя: Т.Ю. Холодова