ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3805/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сірокваши К.А.,

представника позивача - адвоката Коморної І.Г.,

представника відповідача - адвоката Клімова А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

У С Т А Н О В И В:

12.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) батька, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Позовна заява обґрунтована таким.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням суду від 26.10.2012 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Дарницького районного уду м. Києва від 18.03.2013 з відповідача стягувались аліменти на дитину у розмірі частини від заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття.

Донька навчається на першому курсі Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Відповідно до довідки № 1330 від 18.10.2024 донька навчається на денному відділенні, навчання триватиме до 30.06.2028.

Відповідач є працездатним, здоровий, має змогу утримувати дитину до закінчення нею навчання.

Ухвалою від 18.11.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляд справи; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

06.12.2024 представник відповідача-адвокат Клімов А.Ю. засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву (надійшов до суду 10.12.2024, зареєстрований за вх. № 86353/25). У відзиві зазначив таке.

Відповідач не погоджується з доводами позивача, що з відповідача на утримання повнолітньої дитини потрібно стягнути 1А частину від заробітку (доходу).

Від попереднього шлюбу позивача з відповідачем в них є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на час подання цієї позовної заяви є повнолітньою особою яка продовжує навчання.

Дитина вступила на перший курс Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Навчання дитини у вищому навчальному закладі відбувається на бюджетній основі, що в свою чергу не потребує додаткової оплати за здобуття вищої освіти. До того навчальні корпуси інституту знаходяться в тому самому місті, що і мешкає дитини, в місті Києві, а отже не потребується додаткових витрат батьків на оренду житла, витрат на проїзд із-за меж міста, тощо.

Відповідач 24.04.2018 року уклав (зареєстрував) шлюб з ОСОБА_5 .

У зареєстрованому шлюбі відповідача ОСОБА_6 у відповідача народилося двоє дітей:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батько двох малолітніх дітей, який є відповідачем у справі, сумлінно ставиться до своїх батьківських обов`язків та утримує фінансово свою сім`ю та вчасності двох малолітніх дітей, які в силу свого віку потребують чималих витрат, оскільки відвідують різноманітні кружки та додаткові заняття для навчання. На даний час обоє дітей відвідують секцію з «карате», яка коштує як батьку дітей по 1200 грн. за кожну дитину у місяць, Також двоє малолітніх дітей потребують надання їм речей першої необхідності, які повинні їх забезпечити батьки в силу того, що малолітні діти ще неспроможні працювати та заробляти кошти на своє нормальне людське існування у суспільстві.

Відповідач працює лікарем у державному медичному закладі та отримує невелику заробітну плату, яку витрачає на загальні потреби двох малолітніх дітей та дружини, При цьому відповідач впродовж сталого часу сплачував аліменти доньки від попереднього шлюбу, додаткового заробітку відповідач не має, оскільки працюючи в медичному закладі у відповідача не вистачає часу на підробіток.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що донька відповідача після досягнення повноліття на час навчання потребує аліментів в розмірі 1/4 від заробітку (доходу).

Позивач не надає до суду будь-якого розрахунку чого саме їх донька потребує аліментів саме в розмірі частину заробітку (доходу) відповідача та не зазначає які саме витрати несе донька під час навчання.

Таким чином позивачем по справі не надано жодного доказу на підтвердження того, що донька відповідача після досягнення повноліття потребує саме аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), що в свою чергу з безпідставним та завищеним розміром сплати аліментів.

Сторона позивача не надала доказів, які б підтвердили, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги саме у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Позивач вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання с завищеними.

Визнає позов частково, а саме в розмірі 1/7 від заробітку (доходу) відповідача.

12.12.2024 позивач подала заяву про відкладення розгляду справи.

13.12.2024 суд задовольнив клопотання позивача та відклав розгляд справи на 12 год. 50 хв. 27.01.2025.

18.12.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав відповідь на відзив (надійшов до суду 20.12.2024, зареєстрований за вх. № 89433/24). У відповіді на відзив зазначила таке.

Вважає, що відзив наданий відповідачем не відповідає усім фактичним обставинам, які є підставою розгляду даної справи.

Сторона відповідача просить задовольнити позов частково, а саме стягнути аліменти у розмірі 1/7 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач надав недостовірну інформацію щодо своєчасності сплати аліментів, відсутності заборгованості зі сплати аліментів, утримання двох дітей та дружини а також щодо відсутності додаткового заробітку у відповідача.

Відповідач працює у Київській міській клінічній лікарні №3 лікарем - хірургом , де отримує заробітну плату з якої і оплачував аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від доходу на протязі всього часу стягнення аліментів, оскільки виконавчий лист було подано для виконання до бухгалтерії КМКЛ № 3.

Відповідач з 2020 року працює також у приватній клініці «VIVA», на посаді лікар - хірург і веде за записом прийом хворих, кожний прийом коштує 990 грн. Дохід з даного виду заробітку Відповідач не показував офіційно і не сплачував з нього аліменти на утримання дитини на протязі 4-х років. Дані обставини є доказом отримання Відповідачем додаткового доходу, з якого аліменти не сплачувались.

Відповідач надав розрахункові листи про нарахування заробітної плати лише з КМКЛ № 3 за деякі місяці, про нараховану заробітну плату з приватної клініки «VIVA» довідку не надав.

Відповідач зазначив у Відзиві що він зареєстрував шлюб і утримує дружину та двох малолітніх дітей.

Відповідач умисно не повідомив суд , що його дружина ОСОБА_6 також працює з 2021 року лікарем у приватному медичному центрі «МІЙ ЛІКАР » на посаді лікаря - педіатра, також є лікарем - дитячим дерматовенерологом та консультантом з грудного вигодовування.

Для обґрунтування необхідності розміру стягнення аліментів на утримання дитини повідомила наступну інформацію :

- дитина навчається на стаціонарній формі навчання на першому курсі Інституті Міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на бюджеті;

- кожного дня дитина їздить на навчання (метро та маршрутка) та витрачає 46.00 грн. в день на проїзд (46грн. х 24дні=1104,00 грн. на місяць;

- дитина потребує коштів на харчування у навчальному закладі та поповнення телефону що становить 3000.00грн. на місяць;

- дитина зареєстрована і проживає разом з позивачкою і саме позивачка сплачує усі комунальні витрати на проживання, які за один місяць за грудень 2024 року становлять 2697,09 грн;

- щомісячна сплата інтернет послуг, оскільки це необхідний доступ до переліку міжнародних видань, книг та норм законодавства передбачений навчальною програмою студентів - 251,00 грн;

- щомісячне належне забезпечення харчування доньки обходиться у розмірі 7000,00 грн;

- необхідність придбання книжок по праву для вивчення навчальної програми Університету - 1000,00грн. щомісячно;

- після зарахування студенткою усіх абітурієнтів попередили що на навчання приходити лише у діловому стилі одягу, діловий костюм, брюки, блузки, відповідне взуття , тому даний одяг був придбаний для дитини на суму 12 000,00 грн;

- дитина кожного місяця відвідує вистави, кіно, театри що становить -2000,00 грн;

- також є і інші витрати на обстеження зору , лікування , придбання лінз, окулярів, відвідування стоматолога , перукаря та інші необхідні витрати -2000,00 грн.

Розмір доходів (позивачки) становить згідно довідки ОК-7 за 2024 рік 20000.00 грн. - 23620.00 грн. на місяць.

Представник відповідача - адвокат Клімов А.Ю. подав письмові заперечення, в яких зазначив таке.

Виконавчий лист зі сплати аліментів на утримання дитини, було подано Позивачем до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), внаслідок чого було відкрите виконавче провадження зі стягнення аліментів у відповідності до норм та положень Закону України «Про виконавче провадження». Докази відкриття виконавчого провадження відносно Відповідача по справі, сторона Відповідача разом з Запереченням не має фізичної можливості надати до суду, оскільки під час здійснення кібератаки на державні реєстри, АСВП припинив працювати та знаходиться на стадії відновлення.

Станом на час розгляду цієї справи, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закрив виконавче провадження зі стягнення аліментів з Відповідача, а це свідчить про відсутність заборгованості з оплати аліментів на утримання неповнолітньої на той час дитини.

Отже, посилання Позивача на те, що у Відповідача є заборгованість зі сплати аліментів, є тільки припущенням Позивача, оскільки державним виконавцем за відкритим на той час виконавчим провадженням вчасно стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а Відповідач справна та вчасно сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Після досягнення дитиною 18 річного віку, стягнення аліментів з Відповідача припинилося та виконавче провадження було закрите. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Що стосується посилання Позивача, на те що Відповідач працює у приватній клініці «VIVA» і веде прийом хворих та отримує за кожний прийом 990,00 грн. - не зовсім відповідає дійсності. Відповідач зазначає, що він на благодійних засадах надає консультації громадянам які звертаються за медичною допомогою до приватної клініки VIVA, оскільки Відповідач є практикуючим хірургом і завжди вдосконалюється у медичній практиці. При цьому Відповідач не отримує від приватної клініці VIVA заробітну плату та/або інші види грошового забезпечення. Для підтвердження відсутності матеріального заохочення (заробітної плати, тощо) Відповідача з боку приватної клініки, де Відповідач надає медичні консультації, останній через свого представника звернувся до ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА «ВІВА» з адвокатським запитом в якому просить підтвердити та/або спростувати отриманням лікарем-хірургом ОСОБА_2 заробітної плати у ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА «ВІВА». На час подання цього Заперечення, відповіді на адвокатський запит не надійшло, але Відповідач зобов`язується надати його до суду в якості доказу на підтвердження відсутності отримання Відповідачем заробітної плати у ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА «ВІВА».

Надана Позивачем роздруківка з інтернету, що нібито прийом лікаря (хірурга) коштує 990,00 грн. не є належним та допустимим доказом отриманням Відповідачем коштів за здійснення останнім консультацій у приватній клініці. Особи які звертаються за медичною консультацією до приватної клініки сплачують грошові кошти безпосередньо у касі медичного закладу на розрахунковий рахунок лікарні VIVA, а ні лікарям які ведуть прийом у лікарні.

Отже, посилання Позивача на те що Відповідач, за консультацію осіб, які звертаються за медичною допомогою до приватної клініки VIVA отримує 990,00 грн. не відповідає дійсності, а є тільки припущенням.

Позивачем до Відповіді на відзив додано роздруківку з інтернет ресурсу про фізичну особу ОСОБА_6 , яка працює у медичному центрі «МІЙ ЛІКАР».

В мережі інтернет за критеріями пошуку « ОСОБА_6 », наявна не одна особа за таким ПІБ, а тому не можливо встановити, чи це моя дружина, чи ні. Дане посилання Позивача що це є моя дружина та вона працює у медичному закладі є знову тільки припущенням Позивача, яке не підтверджується жодним належним засобом доказування.

У Відповідача по справі, дійсно на його матеріальному утриманні знаходиться його сім`я яка складається з дружини та ще двох малолітніх дітей.

Посилання Позивача на те, що Відповідач надає до суду недостовірну інформацію відносно наявності на утриманні Позивача дружини та двох малолітніх дітей не відповідає дійсності, оскільки Відповідач надав разом з Відзивом на позовну заяву докази, які підтверджують наявність у останнього нової сім`ї та знаходження на утриманні Відповідача двох малолітніх дітей та дружини.

Позивач посилається на те, що дитина навчається на стаціонарній формі навчання на першому курсі Інституту Міжнародних відносин Київського національного університету Тараса Шевченка на бюджеті.

Сам Позивач зазначає та надає докази під час подання позовної заяви, що дитини навчається на бюджетній формі навчання.

Позивач не зазначає, що дитина у процесі навчання отримує стипендію, що є особистою власністю дитини.

Позивач посилається на те, що дитина кожного дня витрачає на проїзд 46 грн., що в місяць складає 1104,00 грн.

Відповідач жодним чином не заперечує, що дитина повинна навчатися та сплачувати проїзд до місця навчання, але жодного разу не було звернення дитини та Позивача з проханням надати додаткові кошти дитині. Однак Відповідач за можливості завжди допомагав своєї доньки матеріально не враховуючи сплату аліментів.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів які підтверджують витрати дитини на проїзд у метро та маршрутці на які посилається Позивач.

Позивач посилається на те, що дитина потребує витрат на поповнення мобільного телефону та на харчування у навчальному закладі в розмірі 3000,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що дитина повинна мати мобільний зв`язок, харчуватися в навчальному закладі, але жодного разу не було звернення дитини та Позивача з проханням надати додаткові кошти на харчування дитини. Однак Відповідач за можливості завжди допомагав своєї доньки матеріально не враховуючи сплату аліментів.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів які підтверджують витрати дитини на поповнення мобільного зв`язку та в якому розмірі (суму поповнення) та витрат на харчування дитини у навчальному закладі.

Позивач посилається на те, що сплачує за дитину комунальні послуги у розмірі 2697,00 грн. на місяць.

Дитина фактично мешкає разом з Позивачем у 3 (трьох) кімнатній квартирі. На скільки відомо Відповідачу право власності на нерухоме майно (квартиру) зареєстровано за Позивачем, а тому остання і сплачує комунальні послуги як власниця оселі.

В такому випадку Відповідач вважає, що сума комунальних послуг, які Позивач витрачає на оплату своєї оселі повинна ділитися на всіх фактично проживаючих в квартирі.

Позивач посилається на те, що сплачує за дитину послуги інтернету у розмірі 251,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що дитина повинна мати доступ до інтернет ресурсів та завжди сприяв тому щоб у дитини був поповнений інтернет, оскільки в цьому разі дитина засобами мобільного інтернету мала змогу написати повідомлення батьку у меседжі.

Посилання Позивача що дитині потрібен інтернет для навчання є цілком слушним, але не треба забувати що даною послугою користуються інші люди, а тому в цьому випадку потрібно ділити вартість послуги інтернет на всіх фактично проживаючих осіб.

Позивач посилається на те, що дитина потребує харчування у розмірі 7000,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що дитина повинна мати належне харчування та завжди про це дбав у міру свої можливостей з урахуванням ще двох малолітніх дітей.

Однак, на утриманні Відповідача є двоє малолітніх дітей та дружина.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів які підтверджують витрати на харчування дитини у розмірі 7000,00 грн. на місяць.

Позивач посилається на те, що купує дитині книжки для навчання у розмірі 1000,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що для навчання дитини потрібно придбання підручників, але жодного разу дитина не зверталася до батька з приводу придбання підручників, оскільки всі підручники є в мережі інтернет.

Позивачем до матеріалів справи надано роздруківку підручників які на думку Позивача було придбано для навчання доньки.

Позивач посилається на те, що купує дитині одяг у розмірі 12000,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що для дитини потрібно купувати одяг, та завжди сприяв цьому.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів які підтверджують витрати на придбання одягу дитині в розмірі 12 тис. грн. щомісячно.

Позивач посилається на те, що Позивач витрачає кошти на відвідування дитиною виставок, кіно, театру у розмірі 2000,00 грн. на місяць.

Відповідач жодним чином не заперечує, що дитині потрібно проводити час дозвілля, але в межах фінансової спроможності батьків.

Позивач не довів у відповідності до процесуального законодавства витрати дитини на дозвілля (досуг).

Позивач посилається на те, що Позивач витрачає кошти обстеження зору, лікування, відвідування стоматолога у розмірі 2000,00 грн. на місяць.

Данні витрати Позивача на дитину не підтверджуються жодними засобами доказування.

Позивачем не надано жодного доказу (фіскального чеку) яким би Позивач міг би підтвердити витрати на дитину. Ненадання відповідних доказів (фіскальних чеків) свідчить про те, що Позивачем не доведено заявлених витрат на дитину.

Позивач посилається на те, що остання витрачає 31 052,00 грн. у місяць на утримання доньки.

Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки заробітна плата Позивача, як остання зазначила складає 20-23 тис. грн. на місяць.

Посилання Позивача на те, що остання витрачає на дитини грошові кошти в розмірі 31 тис. грн. щомісячно - не відповідають дійсності.

Витрати Позивача на дитину є необґрунтовано завищеними та такими що не відповідають дійсності та фактичному житті дитини, оскільки Позивач фактично не може витрачати більше ніж отримує.

Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.12.2024, зареєстрований судом 24.12.2024 за вх. № 89983/24.

10.01.2025 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів.

Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.01.2025, зареєстрований судом 10.01.2025 за вх. № 1763/25.

27.01.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні.

У судовому засіданні 04.03.2025 представник відповідача просив продовжити строк для подання доказів та приєднати до справи копію інформації з ТОВ «Медична клініка «Віва».

Позивач не заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача.

Суд, ухвалою, занесеною до протокола, продовжив строк на подання доказів та прийняв доказ до справи.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити повністю. Просила приєднати до справи копію довідки про доходи для студентів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки аліменти в такому розмірі є завищеними. Відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, він працює в державній клініці, інших доходів відповідач не має. Зазначив, що сторона відповідача зверталась до позивача із пропозиціями щодо врегулювання спору розмір аліментів, але відповіді не отримали. Не заперечував проти задоволення клопотання представника позивача про приєднання до справи копії довідки.

Суд задовольнив клопотання представника позивача та приєднав до справу довідку про доходи студентів.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі N 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Суд установив таке.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.10.2012 у справі № 2-7244/2012р. (а.с.10).

Рішення набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2013 у справі № 753/1038/13 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 21.01.2013 і до досягнення повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Рішення набрало законної сили.

Починаючи з 23.11.2024 відповідач перестав сплачувати аліменти, оскільки ОСОБА_3 виповнилось 18 років і рішення Дарницького районного суду м. Києві від 18.03.2013 у справі № 753/1038/13 втратило дію.

ОСОБА_3 є студенткою першого курсу Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка 4 рівні акредитації. Навчається на денному відділенні, навчання закінчує 30.06.2028 (а.с.15).

ОСОБА_3 навчається за державним замовленням, однак стипендію не отримує (а.с.140).

Оскільки повнолітня ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі за державним замовленням та не має змоги працювати, вона потребує матеріальної допомоги від батьків.

Згідно з довідкою форми ОК-7 з Пенсійного фонду України позивачка у справі працевлаштована в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» та 2024 року нараховано заробітної плати в розмірі 200 337,95 грн (а.с.89-90).

Відповідач у справі працює лікарем-хірургом у відділенні ендокринної хірургії в державній поліклініці та згідно з розрахунковими листами нараховано заробітну плату в такому розмірі:

- січень 2024 року в розмірі 18 709,00 грн (а.с.47);

- лютий 2024 року в розмірі 19 000,00 грн (а.с.46);

- березень 2024 року в розмірі 15 360,30 грн (а.с.45);

- травень 2024 року в розмірі 5 369,95 грн (а.с.44);

- червень 2024 року в розмірі 15 435,90 грн (а.с.43);

- серпень 2024 року в розмірі 23 037,30 грн (а.с.42);

- листопад 2025 року в розмірі 16 839,10 грн (а.с.48).

Згідно з наданою ТОВ «Медична клініка «Вівп» за вих. № 02-25 МКВ від 07.01.2025 інформацією, лікар ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працює та не отримує заробітну плату та/або інші види матеріальної допомоги у ТОВ «Медична клініка «Віва» (а.с.139).

Отже, доводи позивача про отримання відповідачем заробітної плати від ТОВ «Медична клініка «Віва» спростовані наданою представником відповідача інформацією від 07.01.2025 за вих. № 02-25 МКВ.

Відповідач 24.04.2018 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (а.с.39).

Від шлюбу з ОСОБА_6 мають двох спільних дітей:

- сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40);

- доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41).

Отже, на утриманні у відповідача є дві неповнолітні дитини.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору та враховує, що повнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, навчається на денній формі навчання за державним замовленням, не отримує стипендію, не працює, тому має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків.

Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, працює лікарем-хірургом, отримує в середньому заробітну плату в розмірі 15 000,00 грн щомісячно, має на утриманні двох малолітніх дітей, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Отже, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/5 частини заробітку з усіх видів доходів, щомісячно до досягнення дитиною 23-х років або закінчення дитиною навчання, оскільки вважає, що такий розмір аліментів є достатнім, незавищеним та не є таким, що не буде порушувати майнові права повнолітньої дитини та сторін.

При визначенні розміру аліментів суд не враховує доводи позивача щодо витрат на придбання одежі, підручників, тощо та надані на підтвердження таких витрат докази, оскільки такі обставини не входять до предмету доказування у справі про стягнення аліментів.

Суд роз`яснює сторонам у справі, що згідност. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд присуджує аліменти з відповідача, починаючи з 12.11.2024.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись нормами ст. 2, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 263, 265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 12.11.2024 - до досягнення дитиною 23-х років або закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24.04.2025.

Суддя В.М. Маркєлова