Провадження №: 2/336/2186/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. розглянувши клопотання представника позивача адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про витребування доказів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Костюшок П.М., звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №03081-04/2024 від 03.04.2024 року у розмірі 25 900,00 грн., за кредитним договором № 03349-04/2024 у розмірі 7 000,00 грн., за кредитним договором № 22054-03/2024 у розмірі 40 000,00 грн., за кредитним договором № 15914-04/2024 у розмірі 3 700,00 грн., за кредитним договором № 51546-03/2024 у розмірі 20 000,00 грн., за договором позики № 2414835 у розмірі 31 970,00 грн., а також понесені судові витрати.

На підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2025 справу у відповідності до ст. 31 ЦПК України направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відкрито провадження по вказаній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача адвокатом Працевитим Г.О., який діє на підставі ордеру серії АР № 1234836, через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів, яке обгрунтовано тим, що представником позивача на обґрунтування заявлених вимог не надано належних та допустимих доказів, що ставить під сумнів факт видачі кредитних коштів відповідачу та оригінальність договорів факторингу з додатками, розрахунку заборгованості.

Дослідивши клопотання про витребування доказів, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, представником позивача не було надано відповідних документів, з яких можливо встановити факт отримання кредитних коштів відповідачем та право переходу вимог до нового кредитора, що відповідно до заявлених вимог підтвердить існування заборгованості за кредитними договорами.

Враховуючи вищевказане, для повного та всебічного розгляду справи, для встановлення у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 77, 81, 260 ЦПК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4) оригінали наступних договорів факторингу разом із зазначеними у них додатками:

1. Договір факторингу №29072024 від 29.07.2024 р.;

Договір факторингу №25072024 від 25.07.2024 р.;

Договір факторингу №20082024 від 20.08.2024 р.;

Договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р.

2. Докази оплати за наступними договорами факторингу:

Договором факторингу №29072024 від 29.07.2024 р.;

Договором факторингу №25072024 від 25.07.2024 р.;

Договором факторингу №20082024 від 20.08.2024 р.;

Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р.

3. Оригінали квитанцій про видачу кредиту за наступними договорами:

договору про надання фінансового кредиту №03081-04/2024 від 03.04.2024 р;

договору про надання фінансового кредиту №03349-04/2024 від 03.04.2024 р.;

договору про надання фінансового кредиту.№22054-03/2024 від 13.03.2024 р.;

договору про надання фінансового кредиту №15914-04/2024 від 09.04.2024 р.;

договору про надання фінансового кредиту №51546-03/2024 від 30.03.2024 р.;

договору позики №2414835 від 17.03.2024 р.

договору позики №6402810 від 31.10.2023 р.

4. Повні розрахунки заборгованості від первісних кредиторів за наступними договорами:

договору про надання фінансового кредиту №03081-04/2024 від 03.04.2024р;

договору про надання фінансового кредиту №03349-04/2024 від 03.04.2024р.

договору про надання фінансового кредиту.№22054-03/2024 від 13.03.2024 р.;

договору про надання фінансового кредиту №15914-04/2024 від 09.04.2024р.; договору про надання фінансового кредиту №51546-03/2024 від 30.03.2024р.;

договору позики №2414835 від 17.03.2024 р.

5. Оригінали електронних доказів із відповідними протоколами підпису, сформованих при накладанні одноразового ідентифікатора та КЕП:

- договору про надання фінансового кредиту №03081-04/2024 від 03.04.2024 р;

- договору про надання фінансового кредиту №03349-04/2024 від 03.04.2024 р.;

- договору про надання фінансового кредиту.№22054-03/2024 від 13.03.2024 р„

- договору про надання фінансового кредиту №15914-04/2024 від 09.04.2024 р.;

- договору про надання фінансового кредиту №51546-03/2024 від 30.03.2024 р.;

- договору позики №2414835 від 17.03.2024 р.

Витребувані докази надати безпосередньо до суду в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Попередити осіб, на яких цією ухвалою покладено обов`язок подати докази, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Особи, які не мають можливості подати витребувані докази взагалі або у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова