ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1459/25 Справа № 215/7716/23 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів Зубакової В.П., Корчиста О.І.

сторони

позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року, ухвалене суддею Демиденком Ю.Ю. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 24 вересня 2024 року,

УСТАНОВИВ

У грудні 2023 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустило новий проект mоnobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank, за заявою клієнтів, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки, після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланнямhttps://www.monobank.ua/terms.

У квітні 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.04.2019.

Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, в Анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, видавши відповідачу розрахункову картку із встановленим на ній кредитним лімітом, надавши можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, визначених договором, в межах встановленого кредитного ліміту, а ОСОБА_1 , в свою чергу, не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим, станом на 08.10.2023, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 63811,23 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

Посилаючись на викладене, позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого за неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів Банку, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення, заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що послуги Банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, відтак відповідач була ознайомлена саме з Умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Також в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи і таким чином, з використанням доступу до мережі Інтернет відповідач має доступ до тарифів та реальну можливість з ними ознайомлюватись, зокрема і перед зверненням до Банку для отримання послуг та укладення договору банківського обслуговування.

Представник позивача звертає увагу на те, що підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх у мобільному додатку, а також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п.3 Анкети-заяви). Поміж цього, Клієнт підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (п.9 Анкети-заяви).

Позивач зазначає, що спосіб укладення електронного кредитного договору відповідає вимогам чинного законодавства, тому вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недосягнення всіх істотних умов кредитного договору, таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки при підписанні кредитного договору сторонами були визначені усі умови, які визначають предмет кредитного договору, порядок та строк його надання позичальнику, строк та порядок повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати, право Банку самостійно здійснювати списання відсотків. Вказує, що на підтвердження погашення та виникнення заборгованості за кредитом Банком надано розрахунок заборгованості, з якого видно періоди виникнення боргу та факт ухилення відповідача від сплати заборгованості.

Звертає увагу на те, що суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, тому останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, оскільки вирішення спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Вказує, що доказів, які б спростовували правильність наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вовк М. В., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленного з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить відмовити в задоволення скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.2019 відповідачем ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», згідно з якою відповідач погоджується, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.13).

У заяві відповідач погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що має сповістити відповідача повідомленням у мобільному додатку. Відповідач просить вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний цифровий підпис) обов`язковими при здійсненні операцій за всіма рахунками, відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій відповідача згідно з договором. Відповідач визнає, що накладення електронного цифрового підпису є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або Банком з використанням електронного цифрового підпису (а.с.13).

Позивачем надано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnobank | Universal Bank, а також Паспорт споживчого кредиту Чорної карти mоnobank, які не містять підпису відповідача ОСОБА_1 та дати ознайомлення з ними (а.с.14-31).

Згідно з тарифами пільговий період до 62 днів, пільгова процентна ставка 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу за карткою «Monobank» 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості), базова процентна ставка на залишок заборгованості на місяць 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць у випадку наявності простроченої заборгованості 6,2%, санкції за порушення зобов`язань за кредитом: від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн, від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн, від 91 до 120 днів - штраф, що розраховується за формулою 100 грн + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця, при цьому діє ставка 0,00001% річних. Відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних. Претензійний штраф 500 грн + 5% річних від суми загальної заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Зазначено, що умови Паспорта споживчого кредиту зберігають чинність та є актуальними до 01.01.2023 (а.с.30).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 11.04.2019 станом на 08.10.2023 загальний залишок заборгованості за тілом кредиту становить 63 811,23 грн. (а.с.7-12).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції та повністю погоджується з доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено упункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотн або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку проте, що будь-який вид договору, який складається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб - сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, наявними у справі доказами наданими позивачем по справі встановлено, що 11.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.04.2019 та встановивши мобільний додаток monobank отримала розрахункову карту НОМЕР_1 та кредитні кошти у розмірі 25 000 грн.

Положеннями підписаної Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови (п.3 Анкети-заяви).

Окрім того, в Анкеті - заяві позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (п.11).

В Анкеті заяві підписаній ОСОБА_1 зазначено, що вона просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Окрім того в Анкеті-заяві зазначено, що проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою, позичальник підтверджує, що надані нею документи є чинними та наведені вище їх копії відповідають оригіналу.

У п.6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (в тоу числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені у банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особисти ключем та відповідним йому ключем 033639882a466e9c9d4c7e4ed16afc27609c06cda0528750a6bbaa6e39a0f5783, яка буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису» (п.6 Анкети-заяви).

У п.9 Анкети - заяви зазначено: «Підтверджую те, що ця Анкета-заява є, також заявою на відкриття рахунку і карткою зі зразком мого підпису».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Отже, у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Наведене свідчить про належне укладення 11.04.2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

За розрахунком заборгованості, станом на 08.10.2023 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 63 811,23 грн. , яка складається із 63 811,23 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0.00 грн.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

За змістом статті 1056-1ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, надавши відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 здійснювала операції по зняттю із своєї банківської карти, а коштів на поповнення вносила недостатньо, у устанньої виникла непогашена заборгованість. Оскільки на рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшувалася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, тому згідно ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 11.04.2019 року на загальну суму 63 811,23 грн. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, який зокрема підписаний відповідачем електронним цифровим підписом, Тарифам та Умовам, що були отримі відповідачем у мобільному додатку перед укладенням кредитного договору, а також сумам, отриманим відповідачем, а також сумам, які були сплачені відповідачем на погашення кредитної заборгованості (7-12).

Відповідачем розрахунок заборгованості, який є належним доказом не спростовано, свого розрахунку боргу, відповідно до умов Кредитного договору суду не надано, а відтак колегія суддів бере до уваги цей доказ і повністю з ним погоджується.

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про повне задоволення заявлених Банком позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані позивачем докази, надав неправильну правову оцінку доводам позивача, застосував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, то ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивач згідно з платіжним дорученням сплатив судовий збір у розмірі 2684 грн. (а.с.1), а за подачу апеляційної скарги 4026,00 грн. (а.с.109), що разом складає 6 710 грн.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог тому, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 6 710 грн.

Керуючисьст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», , адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.04.2019 року у розмірі 63 811,23 грн. станом на 08.10.2023 року та витрати зі сплати судового збору в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 6 710 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста