Справа № 203/1273/25
Провадження № 2/0203/1088/2025
08 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Іваницької І.В.,
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-Будівельного кооперативу №25 «Конструктор» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
24.02.2025 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшли матеріали вищезазначеної позовної заяви.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою по АДРЕСА_1 та є членом Житлово-будівельного кооперативу №25 «Конструктор». 01.11.2024 позивач засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» звернувся з листом від 31.10.2024 до голови вказаного кооперативу, в якому просив надати для ознайомлення та за його власні кошти зробити копії всіх протоколів установчих та загальних зборів, а також всіх фінансових звітів ЖБК №25 «Конструктор» за період з 2010 по 2024 роки включно. Вказане звернення отримано ЖБК №25 «Конструктор» 07.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відповіді на звернення у встановлений строк не отримано, у зв`язку з чим позивач просить визнати протиправною бездіяльність ЖБК №25 «Конструктор» щодо ненадання відповіді на звернення від 31.10.2024 та зобов`язати ЖБК №25 «Конструктор» розглянути звернення від 31.10.2024 відповідно до закону, а також стягнути судові витрати по справі в сумі 1 211, 20 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025, цивільну справу №203/1273/25, провадження №2/0203/1088/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 27.02.2025.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач явку свого представника не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.
Відповідач у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на офіційний юридичний адрес ЖБК №25 «Конструктор», причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав.
З огляду на те, що поштова кореспонденція, надіслана відповідачу на належну адресу, до суду повернулася з позначкою: «Адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач є належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.
Перевіривши доводи позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Право на ефективний засіб правовогу захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири за адресою по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2020, яке зареєстровано в реєстрі за №143 (а.с.12).
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що станом на теперішній час відповідь на звернення від 31.10.2024 відповідач так і не надав, строків розгляду для звернення не дотримався.
За даними інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на запит суду від 04.03.2025 за №1168795, вбачається, що Житлово-будівельний кооператив №25 «Конструктор» зареєстрований 10.04.1963 як обслуговуючий кооператив, кількість членів кооперативу 64, вид діяльності - комплексне обслуговування об`єктів. Керівником Житлово-будівельний кооператив №25 «Конструктор» є ОСОБА_2 .
Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» визначено, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.
Згідно ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
У позовній заяві позивач зазначає, що є членом кооперативу, разом з тим доказів цього не надано, набуття права власності на квартиру в будинку кооперативу не свідчить про набуття ним статусу члена кооперативу. Такий порядок визначається статутом кооперативу, який в матеріалах справи відсутній.
З огляду на викладене, з урахуванням обсягу поданих позивачем доказів, суд позбавлений можливості остаточно стверджувати, що спірні правовідносини регулюються ст. 12 ЗУ «Про кооперацію». Водночас суд враховує наступне.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» унормовано, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
В силу приписів частини 1 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (частина 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян»).
Згідно з частинами 1, 2 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу/підприємства, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган/підприємство вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.
Обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).
Доказів того, що позивачу було надано відповідь на звернення від 31.10.2024 матеріали справи не містять.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Обставини, наведені в позовній заяві, та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом надати відзив на позов та будь-які докази на обґрунтування своїх заперечень.
Судом встановлено, що отримавши заяву позивача від 31.10.2024, відповідач у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк результатів її розгляду в письмовій формі позивачу не надіслав, що свідчить про бездіяльність ЖБК №25 «Конструктор» та про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211, 20 грн, разом з тим, оскільки позов поданий через систему «Електронний суд», з урахуванням коефіцієнта 0,8, судовий збір мав бути сплачений в сумі 968, 96 грн.
У відповідності до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 968,96 грн (1 211,20 грн х 0,8).
Керуючись ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про звернення громадян», ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Житлово-Будівельного кооперативу №25 «Конструктор» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність керуючої Житлово-будівельного кооперативу №25 «Конструктор» Гончарової Оксани Олексіївни щодо неповідомлення у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк ОСОБА_1 про наслідки розгляду його заяви від 31.10.2024.
Зобов`язати керуючу Житлово-будівельного кооперативу №25 «Конструктор» Гончарову Оксану Олексіївну надати ОСОБА_1 відповідь на звернення від 31.10.2024.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст судового рішення складений 23.04.2025.
Суддя І.В. Іваницька