СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3803/25
ун. № 759/6332/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Суддя Святшошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними щодо управління спільним майном-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними щодо управління спільним майном.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Статтями 124, 125 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір, і має судова юрисдикція.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «УК «Атмосфера» , у якому просить визнати неправомірними дії ТОВ «УК «Атмосфера» щодо здійснення управління (утримання) багатоквартиного будинку АДРЕСА_1 та надання житлово-комунальних полсуг щодо квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 з 01.03.2022 року та визнати неправомірними дії ТОВ «УК «Атмосфера» щодо нарахування щодо квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 з 01.03.2022 року плати за надання послуг з управління будинку та прибудинквої території і компенсації витрат на житлово-комунальні послуги у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

А тому , спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_3 , і ТОВ «УК «Атмосфера», яка обслуговує будинок за цією адресою та стосуються фактично діяльності цього товариства, та незгодою із прийнятими рішеннями.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 вказаного вище Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно із частиною 1 статті 85 Цивільного кодексу України, непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі №462/2646/17 наведено правовий висновок, що відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Подібних висновків прийшов Верховний Суд, враховуючи постанову Великої Палати Верхового Суду від 26.02.2020 у справі №473/2005/19 (провадження №14-634цс19).

Спір між співвласником нерухомого майна та самим управляючою компанією, організацією з надання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, є подібним до корпоративного спору.

Справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Будь-який спір, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи - є корпоративним, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи.

Такий висновок суду викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 921/36/18 від 10.09.2019 та № 910/8132/19 від 20.11.2019.

А тому, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними щодо управління спільним майном, не підлягає розгляду місцевим судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства, а враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки носить корпоративний характер.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно частини 5 статті 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Вважаю, що вказаний спір предметно не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, а порушення правил юрисдикції господарських судів є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Виходячи з обставин, викладених вище, подана заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в справі має бути відмовлено.

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними щодо управління спільним майном.

Роз`яснити, позивачу ОСОБА_1 , що вирішення даного спору належить до юрисдикції господарського суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда