КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/927/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфова Є.П., Писана Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінілон», ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, розірвання договорів та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») про визнання дій незаконними, розірвання договорів та стягнення заборгованості.

Просила суд визнати незаконними дії АТ КБ «Приватбанк» в частині ненадання інформації, виписок по рахунках ОСОБА_1 та посилання на закриття своїх відділень в АР Крим;

- розірвати договір № SAMD8941, укладений 13 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , на суму 4 000,00 доларів США під 10,5 % річних;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу № SAMD8941 у розмірі 4 000,00 доларів США, відсотки за депозитним договором у розмірі 4 711,80 доларів США, 3 % річних у сумі 38 117,05 грн.

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання платіжного доручення № 5 та № 6 від 17 лютого 2020 року у розмірі 7 500,60 грн;

- розірвати договір № SAMD9907, укладений 20 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на суму 24 485,00 доларів США під 10,5 % річних;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу № SAMD9907 у розмірі 24 485,00 доларів США, відсотки за депозитним договором у розмірі 18 571,14 доларів США, 3 % річних у сумі 154 482,11 грн.;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання платіжного доручення № 1 та № 2 від 17 лютого 2020 року у розмірі 37 000,00 грн;

- розірвати договір № SAMD6606, укладений 24 травня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на суму 16 126,00 Євро під 7,5% річних;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу № SAMD6606 у розмірі 16 126,00 Євро, відсотки за депозитним договором у розмірі 9 464,62 Євро, 3 % річних у сумі 114 507,95 грн;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання платіжного доручення № 3 та № 4 від 17 лютого 2020 року у розмірі 23 995,59 грн;

- розірвати договір банківського обслуговування (картка) НОМЕР_1 на суму 39 510,44 доларів США, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу за картковим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 39 510,44 доларів США, відсотки за депозитним вкладом у розмірі 22 610,60 доларів США, 3 % річних у сумі 196 916,00 грн;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за кожен день за неповернення грошових коштів 39 510,44 доларів США за картковим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 3 274 253,24 грн;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за неповернення грошових коштів 39 510,44 доларів США за картковим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 582 182,00 грн;

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за неповернення грошових коштів 16 126,00 Євро за депозитним вкладом SAMD6606 від 24 травня 2012 року у розмірі 261 942,89 грн.

Позов мотивовано тим, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено декілька депозитних договорів, а саме: депозитний договір № SAMD8941 від 13 жовтня 2008 року на суму 4 000,00 доларів США під 10,5 % річних; депозитний договір № SAMD6606 від 24 травня 2012 року на суму 16 126,00 Євро під 7,5% річних; депозитний договір № SAMD9907 від 20 серпня 2012 року на суму 24 485 доларів США під 10,5 % річних.

Умовами зазначених договорів передбачена можливість їх пролонгації та передбачено право їх дострокового розірвання.

Крім цього, їй було відкрито депозитний картковий рахунок за № НОМЕР_1 .

22 листопада 2019 року позивач звернулась до Херсонського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про надання виписок по її особовим банківським рахункам, що були відкриті у АТ КБ «Приватбанк».

29 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку позивач направила заяву № 2 про розірвання депозитних договорів з вимогою надання виписки по банківським рахункам та перерахуванням їй депозитних коштів на зазначені нею реквізити.

22 січня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до АТ КБ «Приватбанк» банку заяву №3 з повторною вимогою розірвання депозитних договорів та депозитного карткового рахунку, наданням виписок по банківським рахункам та реквізитами своїх рахунків для перерахування належних ій на праві особистої власності грошових коштів.

17 лютого 2020 року позивач направила засобами поштового зв`язку до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву № 4 з повторною вимогою про розірвання депозитних договорів, депозитного карткового рахунку з вимогою надання виписок по банківським рахункам та реквізитами своїх рахунків в АТ «ОТП Банк» для перерахування належних на праві особистої власності грошових коштів та платіжні доручення для перерахування грошових коштів:

1) платіжне доручення № 1 від 17 лютого 2020 року на суму 42 520,95 дол. США;

2) платіжне доручення № 2 від 17 лютого 2020 року на суму 42 520,95 дол. США;

3) платіжне доручення № 3 від 17 лютого 2020 року на суму 25 327,10 Євро;

4) платіжне доручення № 4 від 17 лютого 2020 року на суму 25 327,10 Євро;

5) платіжне доручення № 5 від 17 лютого 2020 року на суму 8 711,80 дол. США;

6) платіжне доручення № 6 від 17 лютого 2020 року на суму 8 711,80 дол. США.

Листом від 09 грудня 2019 року банк відмовив у наданні інформації та розірванні депозитних договорів позивачки.

У січні 2020 року банк також відмовив позивачу у наданні інформації, перерахуванні грошових коштів та розірванні депозитних договорів, посилаючись на те, що усі відділенні у АТ КБ «Приватбанк» в АР Крим були закриті.

10 березня 2020 року представник ОСОБА_1 отримав від банку лист з відмовою у наданні інформації у зв`язку з банківською таємницею.

Позивачка зазначала, що такі дії банку порушують її права як власника грошових коштів та споживача фінансових послуг.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року позов задоволено частково.

Розірвано договір № SAMD8941 укладений 13 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на суму 4 000,00 доларів США під 10,5 % річних.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу № SAMD8941 у розмірі 4 000,00 доларів США, відсотки за депозитним договором у розмірі 4 711,80 доларів США, 3 % річних у сумі 38 117,05 грн.

Розірвано договір № SAMD9907 укладений 20 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на суму 24 485,00 доларів США під 10,5 % річних.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу № SAMD9907 у розмірі 24 485,00 доларів США, відсотки за депозитним договором у розмірі 18 571,14 доларів США, 3 % річних у сумі 154 482,11 грн.

В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що депозитні договори № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року та № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року не розірвані, депозитні кошти не повернуті.

Встановлено факт звернення позивачки до відповідача із заявою про розірвання вказаних депозитних договорів та видачу коштів і нарахованих відсотків і відмову у задоволенні банком даної заяви.

АТ КБ «Приватбанк» не виконав взяті на себе зобов`язання, від якого він не звільняється через тимчасову окупацію території АР Крим.

Суд першої інстанції також прийшов до висновку, що оскільки зобов`язання відповідача стосовно позивачки стосуються виплати грошових коштів, порушення строків його виконання є простроченням грошового зобов`язання, це є підставою для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача суми заборгованості з урахуванням 3 % річних від простроченої суми: за депозитним договором № SAMDN941 у розмірі 38 117,05 грн за період з 13 серпня 2018 року по 20 березня 2020 року включно; за депозитним договором № SAMDN907 у розмірі 154 482,11 грн за період з 20 серпня 2012 року по 20 березня 2020 року включно.

Вирішуючи позовні вимоги про розірвання договору банківського обслуговування (картка) № НОМЕР_1 на суму 39 510,44 доларів США, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , та стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суми депозитного вкладу за картковим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 39 510,44 доларів США, відсотків за депозитним вкладом у розмірі 22 610,60 доларів США, 3% річних у сумі 196 916,00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти за депозитними договорами № SAMDN941 та № SAMDN907 були переведені саме на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , а тому задля уникнення подвійного стягнення грошових коштів депозиту з відповідача вважав за доцільне відмовити у задоволенні цих вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині розірвання депозитного договору № SAMDN6606 від 24 травня 2012 року і стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором, суд зазначив, що депозитний договір № SAMDN6606 від 24 травня 2012 року був розірваний за заявою ОСОБА_1 20 серпня 2012 року, а кошти виплачені останній через касу банку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені за невиконання платіжних доручень згідно з положеннями Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суд першої інстанції виходив із їх безпідставності, оскільки грошові кошти за депозитними договорами № SAMDN941 та № SAMDN907 13 березня 2014 року були перераховані банком на депозитний картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 39 510,44 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення пені, нарахованої відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором банківського обслуговування (картка) № НОМЕР_1 , суд першої інстанції виходив із неправомірності застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки існує спеціальний Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який регулює відповідальність банку за невиконання ним розпорядження клієнта про переказ коштів у правовідносинах за договором банківського рахунку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погодившись з рішенням першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів скарги зазначило, що судом першої інстанції не повністю досліджено матеріали справи та не враховано висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову , яким у задоволенні цих вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суми вкладів за депозитними договорами № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року та № SAMDN9907 від 20 серпня 2012 року разом з нарахованими відсотками перераховані у березні 2014 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , тому наявні підстави вважати, що дія вказаних депозитних договорів припинилася, що відповідає умовам цих договорів.

Перерахувавши кошти на вказаний картковий рахунок клієнта, банк виконав свої зобов`язання за депозитними договорами.

Апеляційний суд вважав висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, в частині розірвання депозитних договорів № SAMDN9907, № SAMDN941 та стягнення вкладу, відсотків та трьох процентів річних помилковим.

Зазначив, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року оскаржується відповідачем в апеляційному порядку лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом переглядається лише в оскаржуваній частині.

Постановою Верховного Суду України від 27 березня 2024 року було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання депозитних договорів № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року, № SAMDN9907 від 20 серпня 2012 року та стягнення заборгованості за ними направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року Верховний суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов депозитних договорів № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року та № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року щодо процедури реалізації права сторін достроково розірвати депозитний договір, відповідно до яких ця сторона повинна повідомити іншу сторону про розірвання договору за два банківських дні до дати такого розірвання.

На виконання вимог Верховного суду ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2024 року, колегією суддів, під час судового розгляду, ставилось на обговорення питання щодо процесуальної участі ОСОБА_3 у справі, яка за результатами обговорення учасниками процесу, була залучена до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на боці позивача.

Будь-яких інших клопотань з приводу її процесуального статусу з боку її представника адвоката Чунжина В.С. не заявлялось, за статусом ОСОБА_3 в якості третьої особи без самостійних вимог погодився.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_4 померла, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року про встановлення факту смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року провадження по справі було зупинено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 провадження по справі було поновлено за заявою ОСОБА_2 , правонаступника померлої ОСОБА_1 .

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні представник АТ КБ «Приватбанк» Штронда А.М., підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Адвокат Чунжин В.С. представник правонаступника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено депозитний договір № SAMDN941 (Вклад «Копилка детям»), за умовами якого ОСОБА_1 передала банку на депозитний рахунок 4 000,00 доларів США під 10,5 % річних на строк 12 місяців.

Умовами договору передбачено, що у випадку, якщо у строк не пізніше по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку (письмово у відділенні банку або по телефону клієнтської підтримки) вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу може бути продовжений неодноразово без явки клієнта до банку.

Також умовами договору передбачено, що сумою вкладу та нарахованими процентами за цим вкладом розпоряджається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 («Отримувач»), яка вступає у володіння вкладом на наступний день після досягнення 18-річного віку та може розпоряджатися вкладом при пред`явленні паспорта та договору. До цього моменту вкладом розпоряджається «Клієнт» ( ОСОБА_1 ).

Вказаним договором також передбачено, що операції по поверненню коштів клієнта здійснюються у відділенні банку, у якому було оформлено вклад, за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, який посвідчує особистість, цього договору та електронної ощадної книжки.

Сторони мають право достроково розірвати цей договір відповідно до вимог чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дня до дати розірвання договору.

При розірванні вкладу за ініціативою банку, клієнту повертається сума вкладу та сплачуються проценти, нараховані відповідно до умов цього договору, за фактичний строк користування вкладом.

24 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Приватбанк» укладено депозитний договір № SAMDN6606, відповідно до умов якого клієнт (позивачка) передала, а банк прийняв 16 126,86 Євро під 7,5 % річних.

За умовами договору строк депозиту складав 366 днів по 24 травня 2013 року включно.

Договором встановлено, що якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим на один строк, зазначений у пункті 1 цього договору.

Строк вкладу може бути продовжений неодноразово без явки клієнта до банку (пункт 6 договору).

Зазначений договір № SAMDN6606 від 24 травня 2012 року було розірвано 20 серпня 2012 року на підставі заяві ОСОБА_1

20 серпня 2012 року між ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) укладено депозитний договір № SAMDN907, відповідно до умов якого клієнт передала, а банк прийняв на рахунок грошові кошти у розмірі 24 485,00 доларів США на строк 366 днів, тобто по 24 серпня 2013 року включно (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 5 указаного договору операції по вкладу клієнта здійснюються за умови пред`явлення паспорту, цього договору, документа про внесення коштів до банку.

Умовами договору передбачено, що у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим на один строк, зазначений у пункті 1 цього договору. Строк вкладу може бути продовжений неодноразово без явки клієнта до банку (пункт 6 договору).

Відповідно до пункту 7 договору сторони мають право достроково розірвати цей договору відповідно до вимог чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дня до дати розірвання договору.

Згідно з випискою по картці/рахунку за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, 13 березня 2014 року на депозитний картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , банком були зараховані кошти:

- 11 835,94 дол. США - перерахування суми депозиту на карту НОМЕР_1 (з карти НОМЕР_2 на карту НОМЕР_1 ) поповнення карткового рахунку;

- 24 044,94 дол. США - перерахування суми депозиту на карту НОМЕР_1 (з карти НОМЕР_3 на карту НОМЕР_1 ) поповнення карткового рахунку;

- 3 629,56 дол. США перерахування суми депозиту на карту НОМЕР_1 (з карти НОМЕР_4 на карту НОМЕР_1 ) поповнення карткового рахунку.

22 листопада 2019 року позивач подала до Херсонського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» заяву № 1 від 20 листопада 2019 року з вимогою про надання виписки по своїм особовим банківським рахункам, що були відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк».

Листом від 21 грудня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-191122/3382 відповідач повідомив про неможливість виконання вимог позивачки.

29 листопада 2019 року позивачка направила поштовими засобами до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву № 2 про розірвання депозитних договорів № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року, № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року, № SAMDN6606 від 24 травня 2012 року з вимогою надання виписки по банківським рахункам та надати реквізити своїх рахунків для перерахування належних на праві особистої власності грошових коштів на відкриті на ім`я у АТ «ОТП Банк» рахунки.

Листом від 09 грудня 2019 року відповідач повідомив про неможливість виконання вимог позивачки.

22 січня 2020 року ОСОБА_1 направила поштовими засобами до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву № 3 з повторною вимогою про розірвання депозитних договорів № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року, № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року, № SAMDN6606 від 24 травня 2012 року та депозитного карткового рахунку НОМЕР_1 з вимогою надання виписки по банківським рахункам та надати реквізити своїх рахунків для перерахування належних на праві особистої власності грошових коштів на відкриті на ім`я у АТ «ОТП Банк» рахунки.

Листом від 10 лютого 2020 року відповідач повідомив про неможливість виконання вимог позивача.

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 направила поштовими засобами до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву № 4 з повторною вимогою про розірвання депозитних договорів та депозитного карткового рахунку.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28 вересня 2020 року, АТ КБ «ПриватБанк» підтверджує факт виконання банком у повному обсязі зобов`язань щодо перерахування на рахунки ТОВ ФК «Фінілон» грошових коштів ОСОБА_1 , відповідно до договору про переведення боргу № б/н від 17 листопада 2014 року та витягу з електронного додатку до цього договору.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам процесуального закону враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно зі статтею 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до частини першої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Частиною другою статті 1070 ЦК України передбачено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Позивач не оскаржував рішення суду першої інстанції, а тому справа переглядається в межах доводів апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявність договірних зобов`язань та факт внесення грошових коштів позивачем підтверджується наданими суду доказами, а саме договором та банківськими квитанція, оригінали яких оглянуті судом першої інстанції.

Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог, не було надано власних розрахунків щодо нарахування суми заборгованості та процентів за користування грошовими коштами.

Доказів на підтвердження того, що договори № № SAMD 8941, SAMD 9907 є розірваними з 20.08.2012 відповідач не надав.

Колегія судів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Матеріалами справи встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» не виконало взяті на себе зобов`язання за депозитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 , а саме від 13 жовтня 2008 року та від 20 серпня 2012 року, не повернуло кошти за першою вимогою вкладника.

Протягом тривалого часу АТ КБ «Приватбанк» безпідставно відмовляло клієнту, позивачу по справі, у наданні інформації по кредитним договорам і поверненні депозитних вкладів, надаючи кожного разу нову інформацію і докази які направлені на невиконання умов кредитних договорів.

Докази які надавав КБ АТ «Приватбанк», що нібито проведених з позивачем розрахунків спростовуються інформацією банку про те, що усі депозитні вклади ОСОБА_1 з 17.11.2014 були перераховані ТОВ «Фінілон» за договором про переведення боргу (т.1 а.с. 83-91).

Доказів зазначеного з боку АТ КБ «Приватбанк» суду не надано.

Щодо карткового рахунку НОМЕР_1 .

Під час апеляційного перегляду справи колегією суддів було роз`яснено сторонам необхідність надання інформації, доказів та або виписок по даному картковому рахунку з урахуванням висновків Верховного Суду.

Однак такі данні суду не були надані сторонами і об`єктивно судом не було встановлено на якій підставі АТ КБ «Приватбанк» було здійснено перерахування грошових коштів по депозитним договорам № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року та № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 і чи відбувались взагалі якісь перерахування на даний рахунок.

Представник ОСОБА_5 правонаступника ОСОБА_1 підтвердив, що така картка на ім`я ОСОБА_1 існувала, але була втрачена і дій щодо отримання нової кратки ОСОБА_1 при житті не здійснювалось. До правоохоронних органів з приводу втрати картки або до банку ОСОБА_1 не зверталась.

У зв`язку з ненаданням зазначених доказів, апеляційний суд позбавлений можливості виконати вказівки Верховного Суду та дослідити чи є зараховані 13 березня 2014 року на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 39 510,44 доларів США депозитними вкладами та нарахованими відсотками саме за депозитними договорами № SAMDN941 від 13 жовтня 2008 року та № SAMDN907 від 20 серпня 2012 року.

Надана відповідачем виписка з карткового рахунку № НОМЕР_1 (том 2, арк. 152) таких даних не містить.

Розрахунок перерахованих коштів із зазначенням відповідних складових (сума вкладу, нараховані проценти) та їх розмірів в матеріалах справи відсутній.

Також апеляційному суду не було надано інформації та доказів де знаходяться вказані грошові кошти і чи були зараховані на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

У зв`язку з не наданням сторонами суду певних доказів, інформації по справі апеляційний суд позбавлений можливості встановити обставини на які посилався Верховний Суд, а також підстави відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 та його призначення.

Щодо процесуального правонаступництва ОСОБА_3 , то вона була залучена судом, за клопотанням адвоката Чунжина В.С. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на боці позивача.

Будь-яких інших клопотань з приводу її процесуального статусу з боку її представника адвоката Чунжина В.С. не заявлялось.

Враховуючи викладене колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, який надав певну вірну оцінку наявним в матеріалах справи доказам і прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються, - підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана