Справа № 758/7414/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А. М.,

позивача - ОСОБА_1 (по ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 10.09.2024 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2025 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути та скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішення Подільського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 97 899,03 грн. на відшкодування збитків, завданих залиттям квартири та на відшкодування моральної шкоди. У заяві зазначає, що судову повістку у судове засідання, призначене на 10 вересня 2024р., ні він, ні його представник не отримували. Стверджує, що станом на 28 березня 2025р. копії рішення йому направлено не була. По суті позовних вимог вказав, що він не погоджується з рішенням суду, оскільки суд не взяв до уваги, що ним було прийнято рішення перекрити всі батареї в квартирі задля запобігання прорив. Працівники ОСББ допомогли перекрити інші батареї. За час його перебування в квартирі скарг від сусідів не було. Усунувши пошкодження та перекривши всі батареї у квартирі, він поїхав до місця його постійного проживання. Прорив батареї центрального опалення відбувся без його вини, адже в квартирі ніхто не проживав, та він не міг запобігти даній ситуації. У заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що йому не надходили жодні скарги від представників ОСББ, в тому числі від сусіда - позивача по справі. Вказує, що не був присутній в квартирі позивача та не міг на власні очі переконатися в обсязі пошкоджень, оскільки його не було запрошено на огляд. Посилаючись на те, що на даний час вже відкрите виконавче провадження, однак рішення суду ухвалене без врахування обставин, які мають істотне значення, а також зважаючи на те, що він не був повідомлений про розгляд справи, звернувся до суду з даною заявою, у якій просить скасувати заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024р. у даній справі, де він є відповідачем.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 1 квітня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Войтенко Т.В.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

3 квітня 2025р. від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Заперечення зводяться до того, що відповідач повідомив неправдиві відомості у заяві про перегляд заочного рішення, адже відповідач знав про розгляд справи, його представник подавав заяви про відкладення розгляду справи та просив направити йому копію позовної заяви з додатками. Вказував на те, що відповідач та його представник не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, а відтак визнали позов. Факт визнання позовних вимог та згода з заочним рішенням підтверджується також тими обставинами, що відповідач намагався укласти мирову угоду на стадії примусового виконання рішення. Виклав позицію, згідно якої подача заяви про перегляд заочного рішення викликана тим, що державний виконавець наклав арешт на майно та кошти боржника. Посилаючись на те, що у заяві про перегляд заочного рішення не повідомлено жодної обставини, яка б вплинула на рішення по суті, просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 був проінформований про необхідність явки для складання акту про залиття. Звертав увагу суду на те, що представник відповідача ОСОБА_3 була повідомлена про розгляд справи, отримувала копію позовної заяви, однак не скористалася правом на подачу відзиву на позовну заяву. На даний час подачу заяви про перегляд заочного рішення вважає способом затягнути процес виконання судового рішення, адже позивачем пред`явлено виконавчий лист до виконання. На підставі виконавчого листа відкрите виконавче провадження про стягнення суми з відповідача ОСОБА_2 . В межах виконавчого провадження віднайдено автомобіль Хмелюка Р.К., його оголошено в розшук, та накладено арешт на майно ОСОБА_2 . Просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, адже рішення ухвалене з урахуванням всіх істотних обставин справи, тривале невиконання судового рішення призводить до продовження порушення прав позивача як власника квартири, яка зазнала залиття, адже й досі квартира має плісняву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд за його відсутності не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається у судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом зазначених положень чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність наведених вище обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, судом встановлено, що 10 вересня 2024 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 90399,03 грн. відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, 2000 грн. відшкодування моральної шкоди, 5500 грн. витрат на оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності та 30 грн. на відправку поштового повідомлення, а разом стягнуто 97 899,03 грн. Стягнуто також 2422,40 грн. судового збору.

Підставами скасування заочного рішення суду від 10.09.2024 року заявник вказує те, що не був присутнім під час складання акту про залиття; відомості, зазначені в Акті про затікання в квартирі щодо того що він був проінформований про складання Акту, заперечує. Вважає, що умислу у залитті квартири позивача не було, він з працівниками ОСББ перекрив воду, а відтак його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками затікання в квартирі позивача. Заперечує свою обізнаність про розгляд справи та факт отримання копії судового рішення.

Встановлено, що представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 були повідомлені про розгляд справи належним чином (а.с.85, 86, 98, 101-104, 123, 127), однак відзив на позов не подавали.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі («Ryabykh v. Russia», №52854/99, п. 52).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Згідно роз`яснень наданих у інформаційному листі Верховного суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» вбачається, що непоодинокими є випадки, коли суди скасовують заочні рішення та не оцінюють надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи і скасовують заочні рішення лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що доводи, на які посилається відповідач як на підставу для скасування заочного рішення можуть бути предметом перегляду рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції.

З урахуванням вищезазначеного, підстав та доказів для скасування заочного рішення заявником не надано, тому заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 287-289ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 10.09.2024 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СуддяТ. В. Войтенко