Єдиний унікальний номер справи 333/3557/25
Номер провадження 2-н/333/363/25
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

25 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Стоматов Е.Г., ознайомившись з матеріалами заяви Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунікаційні послуги,

встановив:

В квітні 2025 року ПрАТ «ВФ Україна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунікаційні послуги в розмірі 5 940,06 грн та судових витрат.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з відповіді № 1317383 від 24 квітня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (що відноситься до території Шевченківського району м. Запоріжжя).

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України заява про видачу судового наказу може бути передана за підсудністю виключно за умови, що боржник за цією заявою є фізична особа-підприємець або юридична особа.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Отже у разі, якщо заяву про видачу судового наказу подано із порушенням правил підсудності, окрім випадків, коли боржником є фізична особа-підприємець або юридична особа, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Отже, оскільки боржником за заявою про видачу судового наказу є фізична особа суд на підставі вимог п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК доходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 30, 32, 162-165, 260, 353, 378 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити об`єднанню Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунікаційні послуги.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» його право на звернення з даними вимогами до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у наказному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов