У Х В А Л А

"31" березня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тимофеєва Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

04.03.2025 на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тимофеєва Андрія Володимировича надійшла заява, відповідно до змісту якої просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 20.01.2025 адвокатом Васинчуком С.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2025 позовну заяву залишено без розгляду. Відповідачем ОСОБА_1 в процесі розгляду справи понесені судові витрати в загальній сумі 12 000 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу: підготовка адвокатом та подання до суду та учасникам справи відзиву на позовну заяву - 10 000 грн.; представництво адвокатом інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.01.2025 - 2000 грн. Як зазначено в частині 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідач ОСОБА_1 вважає, що позивач ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав діяла необґрунтовано та свідомо вказала в цій позовній заяві завідомо неправдиві відомості щодо нього. Так, позивачу достеменно було відомо про письмові звернення відповідача ОСОБА_1 до компетентних органів м. Цюрих, Швейцарія, в яких він повідомляв про неналежне виконання батьківських обов`язків позивачем ОСОБА_2 та просив провести перевірки з прийняттям певних рішень. ОСОБА_2 надавала пояснення компетентним органам м. Цюрих, Швейцарія, коли проводилися відповідні перевірки, та отримувала результати проведених перевірок. Водночас в позовній заяві стверджувалося, що відповідач ОСОБА_1 самоусунувся від виховання та спілкування з дітьми, жодного разу протягом окремого з позивачем проживання не поцікавився долею своїх дітей, не приймає участь у їх вихованні. Такі дані були неправдивими та спростовувалися наданими відповідачем ОСОБА_1 доказами, долученими до відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідач ОСОБА_1 поніс судові витрати внаслідок необґрунтованих дій позивача ОСОБА_2 , він має право на їх компенсацію, незалежно від того, що позовну заяву ухвалою суду залишено без розгляду.

Представник заявника (відповідача) - адвокат Тимофеєв А.В. та заявник (відповідач) ОСОБА_1 31.03.2025 подали до суду заяви, в яких розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просять провести без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі.

Представник позивача, позивач, та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, що у відповідності до положень ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись з поданою адвокатом Тимофеєвим А.В. заявою, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебувала цивільна справа №296/10253/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 24.02.2025 заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Васинчука Сергія Миколайовича про залишення позову без розгляду - задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишено без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Натомість добросовісні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Так, представник відповідача ОСОБА_1 покликається на те, що позивач ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, діяла необґрунтовано, вказала в позовній заяві завідомо неправдиві відомості щодо того, що відповідач ОСОБА_1 самоусунувся від виховання та спілкування з дітьми, жодного разу протягом окремого з позивачем проживання не поцікавився долею своїх дітей, не приймає участь у їх вихованні. Такі твердження спростовувалися наданими відповідачем ОСОБА_1 доказами, долученими до відзиву на позовну заяву.

Разом з тим, суд зауважує, що викладені ОСОБА_2 в позові обставини щодо неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають доказуванню під час розгляду справи по суті на засадах змагальності.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви, поданої представником позивача, саме по собі не свідчить про необгрунтованість дій позивача в ході розгляду справи та зловживання позивачем своїми процесуальними правами або ж, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.142, 259, 260 ЦПК України, cуддя, -

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тимофеєва Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 04.04.2025.

Суддя М. В. Петровська