Справа № 706/505/25
2-з/706/3/25
У Х В А Л А

25 квітня 2025 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 706/505/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», третя особа ПАТ «Уманьгаз» про визнання протиправною відмову в укладенні договору реструктуризації заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.04.2025 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», третя особа ПАТ «Уманьгаз», в якій просить визнати протиправною відмову в укладенні договору реструктуризації заборгованості.

23.04.2025 позивач подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони вчиняти дії по припиненню газопостачання в домоволодінні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та проводити інші дії до прийняття рішення по даній справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову можливе за умови, що з матеріалів справи чи з самої заяви вбачається, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові № 446/1155/24 від 05.03.2025 метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За твердженням заявника підставою для звернення до суду стала відмова відповідача укласти договір реструктуризації боргу за спожитий природний газ.

З метою забезпечення поданого позову він просить заборонити відповідачу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та третій особі ПрАТ «УМАНЬГАЗ» вчиняти дії по припиненню газопостачання до його домоволодіння.

Однак, запропонований позивачем захід забезпечення заявленого ним позову не дає підстав для висновку, що існуючі, на думку позивача, спірні правовідносини можуть бути забезпечені саме в такий спосіб, оскільки вони виходять за межі предмету позову.

Викладені в заяві про забезпечення позову неконкретизовані прохання заявника заборонити вчиняти відповідачу та третій особі інші дії суперечать завданням та основним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд не може самостійно визначати спосіб забезпечення позову, який не зміг сформулювати (визначити) позивач.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не обґрунтував необхідність забезпечення позову, клопоче про застосування заходів забезпечення, що предметно не пов`язані із спором, не підтвердив наявності ризиків невжиття заходів забезпечення позову та не надав доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, суд виснує про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 706/505/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», третя особа ПАТ «Уманьгаз», про визнання протиправною відмову в укладенні договору реструктуризації заборгованості, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя Альона ШКОЛЬНА