Справа № 214/4507/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

представника позивача - Васюти К.С. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що за кредитним договором № 5707С66 від 18.06.2007 ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 34 490 швейцарських франків зі строком погашення 16.06.2028. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором з ОСОБА_2 18.06.2007 року укладено договір поруки № 5707Р76, за яким остання зобов`язалась перед позивачем солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником умов кредитного договору; та з ОСОБА_3 18.06.2007 укладено договір поруки № 5707Р75, за яким останній зобов`язався перед позивачем солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником умов кредитного договору. ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконує, через що станом на 09.06.2015 наявна заборгованість у сумі 22 258,84 швейцарських франків, проценти за кредитом 679,11 швейцарських франків, та 2534,64 грн. пені за прострочення основного боргу і 1046,27 грн. пені за прострочення процентів. Тому позивач просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 24 січня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу. Розгляд справи по суті ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочавши підготовче провадження.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року за клопотанням представника позивача зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 638/1046/14-ц (провадження № 61-8726св23).

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року за ініціативою суду повернуто до стадії підготовчого провадження та витребувано з Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відомості щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відомості про коло зареєстрованих осіб станом на 26.02.2019 за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), повні витяги з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , із зазначенням відомостей про батьків, дружину та дітей ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представником позивача ОСОБА_7 заявлено про відсутність клопотань в частині витребування доказів, виклику свідків, тощо, та повторно заявлено клопотання про залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 його сина ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 , оскільки вони, як члени сім`ї спадкодавця, фактично проживали разом з ним в іпотечному нерухомому майні на час відкриття спадщини.

Ддослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно положень статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Питання наявності правонаступництва у спірних матеріальних правовідносинах має вирішуватися з урахуванням положень ст. ст. 527, 1216, 1218, 1282 ЦК України, згідно з якими боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення ст. 1282 ЦК України, за якою спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1221 ЦК України у редакції статті на час відкриття спадщини, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (пункт 1.14 глави 10 Порядку).

В обґрунтування письмового клопотання представник позивача наполягала на відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо декількох об`єктів спадкового майна після смерті ОСОБА_1 та відомостях, зазначених останнім при заповненні анкети позичальника 03 вересня 2015 року, де ОСОБА_1 указав своє фактичне місце проживання по АДРЕСА_1 та зазначив про наявність дружини і дітей. тому представник позивача вважає, що родина померлого ОСОБА_1 знає про судовий процес, діти та дружина і понині зареєстровані за останнім фактичним місцем проживання відповідача і зареєстровані в єдиній його нерухомості, яка належить одноособово ОСОБА_1 , у зв`язку з цим можна дійти логічного висновку щодо проживання ОСОБА_1 за життя з дружиною ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , прийняття ними фактично спадщини після померлого, що являється підставою для заміни ОСОБА_1 на вказаних спадкоємців.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє встановлене у передбаченому законом порядку місце відкриття спадщини після померлого ОСОБА_1 , а тому оскільки станом на час відкриття спадщини ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає саме цю адресу місцем відкриття спадщини.

Зазначення станом на дату укладення кредитного договору анкеті фактичного місця проживання позичальника по АДРЕСА_1 , не дає підстави суду вважати фактичним місцем проживання спадкодавця за вказаною адресою і станом на час відкриття спадщини (через майже 4 роки після укладення договору), при тому, що за відомостями, витребуваними судом, ОСОБА_6 не являється біологічною донькою ОСОБА_1 , між тим зазначена ним в анкеті кредитору як донька, що ставить під сумнів зазначення і решти відомостей в анкеті.

Згідно частин 5-7 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У постановах від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16 (провадження № 61-15926св18), від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійсно зазначив, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент відкриття спадщини не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Надавши тлумачення частині третій статті 1268 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) зазначив, що вона вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Заявлені в судовому засіданні клопотання сторони позивача, були вирішені судом у судових засіданнях, представником позивача під звукозапис заявлено про відсутність решти клопотань в цій частині, а тому суд вирішує клопотання про залучення до участі у справі правонаступників позичальника ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладене, оскільки відомостей про наявність звернень спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, як не містять судових рішень про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_1 та фактичного прийняття ними спадщини, встановлення місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 за адресою, відмінною від адреси його зареєстрованого місця проживання та фактичне проживання його дружини і сина за адресою їх реєстрації на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 , що могло б свідчити про фактичне прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_1 , тощо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 55 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача Васюти Крістіни Сергіївни про залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 28 квітня 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко