РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025

м.Харків

Справа № 639/851/25

провадження 2/639/773/25

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Департамент службу справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері без позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що малолітня дитина ОСОБА_3 , 2022 року народження, знаходиться на обліку Служби у справах дітей Новобаварського району як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. У грудні 2024 отримано повідомлення з КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» про доставку на підставі акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про знайдену дитину та її доставку малолітнього, який залишився без батьківського піклування.З повідомлення відділу поліції відомо, що ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому та неадекватному стані по АДРЕСА_1 , біля 01:30 год., порушувала громадський порядок, бігала по подвір`ю, гучно кричала, била руками припарковані автомобілі, намагалася вистрибнути з вікна, сама себе душила, а в квартирі було чутно плач маленької дитини. ОСОБА_1 була госпіталізована до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, а дитина тимчасово влаштована до лікувального закладу через ГРВІ та гострий ларинготрахеїт.Актом обстеження умов проживання дитини встановлено, що житлове приміщення кв. АДРЕСА_2 потребує ремонту, в квартирі не створено умов, необхідних для проживання дитини, відсутнє окреме місце для сну та відпочинку, місце та засоби для дозвілля, дитячий одяг, іграшки маються в обмеженій кількості, дитячий візок відсутній. Розпорядженням Богодухівського міського голови від 30.12.2024 малолітнього тимчасово влаштовано та передано до сім`ї патронатного вихователя. Позивачем також зазначено, що за інформацією відділу соціальної роботи родина потрапляла в поле зору у 2019 р. через невиконання батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 батьківських обов`язків з виховання дітей ОСОБА_5 , 2007 р. народження та ОСОБА_6 , 2011 р. народження, ведення аморального та бродячого способу життя, зловживання спиртними напоями.Рішенням суду від 26.07.2019 ОСОБА_1 вже була позбавлена батьківських прав відносно доньки і сина, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ст. 173 КУпАП, знаходилась на обстеженні у наркологічному відділення лікарні, їй встановлено діагноз-розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання.Питання про доцільності відібрання малолітнього ОСОБА_2 у матері розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечувала, стверджуючи, що вона неофіційно працювала після влаштування дитини до медичного закладу та звільнилася для того, щоб зробити ремонт в квартирі та створити належні умови для проживання, перебуває на обліку, як хвора на ВІЛ, проходить лікування, вживає слабоалкогольні напої. Їй повідомили про місце перебування дитини і вона телефонувала до патронажного вихователя, проте поки дитину не бачила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10.01.2025 Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України , як випливає з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька(а.с. 9,11).

За довідкою Реєстру територіальної громади м.Харкова ОСОБА_1 зареєстрована в кв. АДРЕСА_2 . Дані про реєстрацію дитини ОСОБА_2 відсутні ( а.с. 14,15,36).

Відповідно до інформації відділу соціальної роботи по Новобаварсьому району м.Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» родина ОСОБА_7 потрапляла в поле зору Відділу у 2019 році у зв`язку з тим, що в сім`ї регулярно відбувались конфлікти, мати дітей мала схильність до зловживання алкогольних та наркотичних речовин, надходила від Новобаварського відділу поліції відомості щодо невиконання ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 батьківських обов`язків щодо виховання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки постійно покидали дітей, вели аморальний та бродячий спосіб життя, а діти постійно були голодні, неохайні, тому неповнолітні були вилучені, а мати позбавлена батьківських прав рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова 26.07.2019 ( а.с. 26,29-30).

Як вбачається з довідки Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, 06.12.2024 надійшло повідомлення від оператора « 102» про те, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 кричить і неадекватно себе поводить.На час прибуття за даною адресою виявлено гр. ОСОБА_10 , який повідомив, що біля 01:30 год, сусідка ОСОБА_1 перебуваючи на вулиці стукала в двері під`їзду, била припарковані автомобілі, гучно кричала. ОСОБА_1 в цей час, яка перебувала на вулиці у нетверезому і неадекватному стані, дійсно бігала по подвір`ю та вчиняла такі дії і, зі слів сусідів, намагалась вистрибнути з вікна, сама себе душила. З квартири сусідки ОСОБА_1 було чутно її крики та плач маленької дитини. Через неадекватне становище ОСОБА_1 її було примусово госпіталізовано до Харківської обласної психіатричної лікарні № 3. В квартирі виявлено її малолітнього сина, 2022 р. народжения, який залишився без догляду дорослих та відповідно до акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку передано до міської клінічної дитячої лікарні № 24 м.Харкова, з подальшим влаштуванням до центру соціальної реабілітації для дітей ( а.с. 17-19).

Розпорядженням Богодухівської міської ради Харківської області № 229-ОД від 30.12.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на обліку Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, влаштовано до патронатного вихователя ( а.с.22,23).

Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_2 народився від 3-х пологів та 15 вагітності матері на фоні гепатиту ГС, ГРЗ в малому терміні вагітності, трихомонадному кольпіту, бактеріального вангінозу. У віці 2-х місяців оперований з приводу пахового лімфаденіту, у віці 9 мсяців пролікований з приводу гіпсохромної анемії 1 ст. з одужанням.На теперішній час дитині встановлено діагноз: аноксичне ураження головного мозку, затримка мовного розвитку, плоско-альгусна деформація стоп. Первинна медична допомога надається лікарем-педіатром згідно укладеною декларацією матір`ю дитини ( а.с.24-25).

З акту обстеження умов проживання від 17.12.2024, складеного працівниками відділу соціальної роботи спільно с представниками Служби у справах дітей по Новобаварському району, інспекторами Ювенальної поліції Відділу поліції № 1 ХРУП № 3 вбачається, що ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в двокімнатній квартирі. В приміщенні не дотримуються санітарно-гігієничних норм, в квартирі безлад на час відвідування, неприємний запах, бруд, розкидані речі, наявні ознаки сирості та грибка.На спальних місцях відсутня постільна білизна, у дитини немає постійного придатного місця для сну і відпочинку, відсутні дитячі речі, одяг, іграшки.Зі слів матері вона вживає лише слабоалкогольні напої, хвора на ВІЛ, проходить лікування. Складено висновок оцінки потреб сім`ї, з матір`ю дитини проведена профілактична бесіда, попереджена про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків по догляду за дитиною ( а.с. 26-28).

За даними КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня», ОСОБА_1 , 1984 р. народження, знаходилась на обстеженні у наркологічному відділенні № 5 з 25.12.2024 по 30.12.2024.Комісією ЛКК на підставі скарг, анамнезу хвороби, життя, даних огляду вузькими спеціалістами, зокрема невропатолога, терапевта, психолога, клінічних та лабораторних обстежень ОСОБА_1 встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання ( а.с. 31).

Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.12.2024 ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ст. 173, ч.1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 33-34).

З інформації Міської дитячої поліклініки № 2 первинна медична допомога ОСОБА_12 , 03.08.2022 надається на підставі укладеної матір`ю дитини декларації про вибір лікаря, догляд за період спільного проживання здійснювала ОСОБА_1 та супроводжувала хлопчика на прийомах, рекомендації медичних працівників щодо медичних оглядів, проведення профілактичних щеплень та лікування виконувала в повному обсязі ( а.с. 55)..

В судове засідання відповідачем надано копію висновку ЛКК Обласного психоневрологічного диспансеру № 3 без дати, що на момент огляду у ОСОБА_1 не спостерігаються поведінкові психотичні розлади ( а.с. 56).

До зазначеної довідки суд ставиться критично та не бере її до уваги, оскільки Висновок комісії не містить даних про стан здоров`я відповідача з урахуванням встановленого діагнозу наприкінці 2024 року, відсутній діагноз станом на момент огляду, не зазначено у зв`язку з чим складався висновок та які проведено обстеження , немає дати засідання комісії.

Як вбачається з виписки з медичної картки амбулаторного хворого від 11.02.2022 Обласного клінічного центру профілактики і боротьби зі СНІД, з 10.02.2025 ОСОБА_1 проходить планове лікування протягом 90 днів до 10.05.2025, продовжується медичне спостереження ( а.с. 57).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей,незалежно від того,здійснюються вони державними чи приватними установами , що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами,першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

За положеннями пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

У частині 1 статті 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відібрання дитини - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до протиправної чи розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику для життя, здоров`я або для морального виховання. Ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини варто оцінювати з урахуванням її фізичного та психічного розвитку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не створила для дитини належних умов проживання, у дитини немає місця для сну та відпочинку, відсутня постільна білизна, необхідні речі, одяг, іграшки, не підтримується санітарно-гігієничний стан, мати дитини не працює, проходить лікування з приводу ВІЛ, перебуває на обліку у наркологічному диспансері з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання (F 10.1), притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що залишення малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері є небезпечним для його життя, здоров`я та морального виховання, несе ризики для психічного розвитку.

Суд вважає, що відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_2 на даний час є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини, що є пріоритетним при вирішенні даної справи.

За таких обставин , позовні вимоги про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її матір`ю, суд за заявою ОСОБА_1 може постановити рішення про повернення їй дитини.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в дохід держави, з урахуванням задоволення позовної заяви.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін: Позивач- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (, м.Харків, вул.Чернишевська, 55);

Відповідач- ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 28.04.2025.

СУДДЯ -