Справа № 349/265/25
Провадження № 2/349/233/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 квітня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу №349/265/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ", інтереси якого представляє адвокат Пархомчук С.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову зазначено, що 10 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1886921 про надання споживчого кредиту шляхом відтворення позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер телефону позичальника. Сума виданого кредиту становила 4 000,00 грн., строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка -1,9% в день. За випискою з особового рахунку заборгованість за цим кредитним договором на 19 лютого 2022 року становить 13 110,00 грн., з яких 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9110,00 грн. - заборгованість за процентами.

24 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу №02-24122001. За умовами цього договору ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" прийняло належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників до договору, в тому числі до ОСОБА_1 .

Оскільки через неналежне виконанням зобов`язань у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість на загальну суму 13 110,00 грн., позивач просить стягнути з відповадача на його користь цю заборгованість, а також понесені судові витрати: 2422,40 грн судового збору та 10 500,00 грн витрат на правову допомогу адвоката.

Відповідач відзиву щодо позову не надав.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Представник позивача у судове засіданняне прибув. На адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув повторно. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

06 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №1886921. Договір укладено в електронній формі та підписано мартиняком електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Р 277.

За умовами договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 05 червня 2021 року.

Умовами договору було передбачено автопрологнацію строку кредиту до 120 днів (п.4.2.3-4.2.5 Договору).

За додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1886921 від 06 травня 2021 року сума кредиту становила 4000 грн. , сума нарахованих відсотків 12,00 грн. Разом до сплати 4 012,00 грн.

За паспортом споживчого кредиту процентна ставка відсотків річних, яка застосовується у межах строку кредиту та продовженого строку 693,50% (або 1,9% в день); знижена процентна ставка відсотків річних застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадках пролонгації - до дати пролонгації за умови виконання споживачем умови для отримання знижки - 3,65% річних (або 0,01% в день). Тип процентної ставки - фіксована.

Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 2 280,00 грн., за зниженою - 12,00 грн.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 6 280,00 грн., за зниженою - 4012,00 грн.

З довідки про ідентифікацію встановлено, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ідентифікований ТОВ "Лінеура Україна" за допомогою одноразового ідентифікатора Р277, який 06 травня 2021 року був надісланий на номер телефону відповідача НОМЕР_2 .

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Універсальні платіжні рішення ТОВ "УПР" сервісу онлайн платежів iPay.ua №28256-0403 від 04 березня 2024 року, 06 травня 2021 року на платіжну картку НОМЕР_3 емітовану зараховано 4000,00 грн.

24 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" і ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу №02-24122001 за яким ТОВ "Лінеура Україна" відступило за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК «КЕШ ТУ ГОУ" прийняло належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників до договору, в тому числі і до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , номер договору 1886921, дата укладення договору 06 травня 2021 року, дата закінчення договору 06 липня 2021 року, сума виданого кредиту 4000,00 грн., залишок по тілу кредиту 4000,00 грн, залишок по відсотках 9111,00 грн. на загальну суму заборгованості 13 110,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до вищезазначеного договору факторингу.

За випискою з особового рахунку за кредитним договором №1886921 ОСОБА_1 заборгованість за період з 06 травня 2021 року по 04 грудня 2024 року становить 13 110,00 грн. З яких 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9110,00 грн. заборгованість за відстотками.

10 січня 2022 року за вих.б/н ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на адресу ОСОБА_1 направило повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. У повідомленні зазначено, що новим кредитором відповідача стало ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» , яке має право грошової вимоги на отримання від відповідача у повній мірі погашення заборгованості за договором позики в сумі 13110,00 грн. з яких заборгованість за кредитом в сумі 4000,00 грн., за комісіями і відсотками 9110,00 грн., яку просять негайно сплатити за реквізитами, які зазначі у повідомленні.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно ч.1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76, 77 ЦПК України).

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для цього виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

За абзацом 2 частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

За пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді з застосуванням електронного підпису. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, підтвердив умови отримання позики. Після цього позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, до спірних правовідносин суд застовує вимоги статті 516 ЦК України, де зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Після укладення між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» договору відступлення прав вимоги №02-24122001 від 24 грудня 2021 року, позивач направив на адресу позичальника повідомлення від 10 січня 2002 року за вих. № б/н про відступлення прав вимоги за договором позики №1886921 від 06 травня 2021 року. У повідомленні зазначено, що на дату відступлення заборгованість за цим договором перед новим кредитором становить 13110,00 грн., яку просить негайно сплатити за поданими реквізитами. Суд розцінює це повідомлення, як вимогу нового кредитора сплатити заборгованість за договором позики №1886921.

У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Пунктом 4.2 договору було передбачено автопролонгацію договору, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (п. 4.2.5 договору).

Позивачем нараховано відсотки в межах автопролонгації догорору, а саме за 120 днів, які підлягають стягненню з відповідача по справі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. , який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

За ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року. Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи з фактично витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата) та розраховується виходячи з вартості роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000 грн. за одну годину фактично витраченого часу; додаткову угоду №1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 20023 року про дію договору до 31 грудня 2025 року. Надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджуєтья актом про отримання правової допомоги від 17 березня 2025 року. Загальна вартість послуг з надання правової допомоги становить 10 500 грн. Відповідно до платіжної інструкції №36441 від 17 березня 2025 року адвокату Пархомчуку С.В. позивачем перераховано кошти в сумі 10 500 грн.

Вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу слід виходити з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи, що справа є незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, суд дійшов висновку про визначення вартості послуг адвоката на суму 3 000 грн.

Керуючись ст. 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованість за кредитним договором №1886921 від 06 травня 2021 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн, заборгованості за відсотками за користування коштами в розмірі 9110,00 грн. Всього на загальну суму 13 110,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ" судові витрати в розмірі 5422,40, з яких 2 422,40 грн. судового збору, 3000,00 грн витрат, пов`язаних з прававовою допомогою адвоката.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ", , місцезнаходження: м.Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ..

Суддя О.О.Гаврилюк

Повне судове рішення складено 27 квітня 2025 року.