Справа № 177/2284/23
Провадження № 2-др/177/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22.04.2025

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши в залі суду в м. Кривому Розі, заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в питанні витрат на професійну правничу допомогу відповідача, додатково до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 року у цивільній справі № 177/2284/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1», третя особа Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката Шемета І.О., про ухвалення по справі додаткового рішення щодо питання розподілу судових витрат, а саме стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Ухвалою суду від 24.03.2025 вказана заява прийнята до розгляду.

В ході судового засідання ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_4 , кожен окремо підтримали вказану заяву та просили ухвалити додатково рішення по справі № 177/2284/23 щодо стягнення на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу.

Представник ОСОБА_1 адвокат Амельчишин О.В. заперечував проти ухвалення додаткового рішення по справі. В обґрунтування своїх заперечень вказав про те, що сторона відповідача, заявивши в позові попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу 15000 грн не надала доказів їх понесення протягом судового розгляду справи, та при цьому не подала заяву (не заявила) про подання таких доказів після ухвалення рішення по справі, як того вимагає абз 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідно втратила право на відшкодування таких витрат. Звертав увагу на те, що текст договору між Паламарчуком С.М. та адвокатом містить умову про те, що витрати на правничу допомогу мають бути сплачені при підписанні договору, але доказів такої сплати суду не надано, хоча ОСОБА_3 мав можливість надати такі докази протягом всього часу судового розгляду, за їх наявності. Крім цього, представник вказав на не обґрунтованість заявленого розміру витрат на правничу допомогу, невідповідність часу проведеного представником у судових засіданнях згідно журналів судових засідань, часу заявленому у розрахунку витрат. Вказав про відсутність доказів реальності понесення витрат відповідачем ОСОБА_3 .

Позивач за основним позовом ОСОБА_1 підтримав позицію представника ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_4 , користуючись правом репліки, вказав про обґрунтування суми заявлених витрат на правничу допомогу, зазначав, що до закінчення судових дебатів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не надав, оскільки невідомим був зміст рішення суду, реалізував таке право після того, як в позові до ОСОБА_3 було відмовлено. Визнав той факт, що заяву про подання доказів щодо витрат на правничу допомогу після закінчення розгляду справи, що передбачена абз. 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, сторона позивача не подавала, такої заяви не робила до закінчення судових дебатів.

При розгляді вказаної заяви суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 по справі № 177/2284/23, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1», третя особа Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Повний текст рішення суду складено 13.03.2025.

Положеннями ст. 270 ЦПК України визначено право сторін звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

17.03.2025 на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі в частині витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 134, п. 8 ч.3 ст. 178 ЦПК України, відповідач має вказати у відзиві (першій його заяві по суті справи), серед іншого, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Така вимога закону відповідачем виконана, оскільки у відзиві вказано про попередній (орієнтовний) розмір витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 15000 грн (а.с. 69-70 т.1).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, витрати на правничу допомогу є одним із видів витрат пов`язаних з розглядом справи що є складовою поняття судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до змісту ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, вищевказані норми законодавства визначають, що право сторони на вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по справі не є абсолютним, вирішення такого питання після ухвалення рішення по справі можливе лише за умови існування таких умов: 1) сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі; 2) така сторона до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про неможливість подання доказів понесених витрат до закінчення судових дебатів та про їх подання протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення по справі. За відсутності існування сукупності вищевказаних умов, підстави для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи (за виключення судового збору) відсутні.

Відповідні правові позиції викладені в ряді постанов ВС України, зокрема, але не виключно у постанові КГС від 07.09.2022 по справі № 911/2130/21 (п. 18.11, 24, 42), постанові КЦС від 30.11.2022 по справі № 728/2519/21, де суд фіксує, що неподання чи незаявлена стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат (відмінних від судового збору).

ВС звертає увагу на те, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання заяви чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові ВС від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18, у постанові ВС від 20.04.2023 у справі № 917/527/18 та від 20 липня 2023 року у cправі № 904/7108/21).

У даній справі, заявивши орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, зафіксувавши в договорі про правничу допомогу від 21.02.2024 про те, що гонорар адвоката в розмірі 15000 грн сплачується в момент укладення договору, ОСОБА_3 та його представник, протягом всього періоду розгляду справи, не надали суду докази на підтвердження складових, розміру витрат на правничу допомогу та їх сплати, надавши детальний опис робіт та акт приймання передачі робіт від 10.03.2025 лише 17.03.2025, тобто після ухвалення рішення по справі.

Доводи представника ОСОБА_4 про те, що рішення про складення документів щодо розміру витрат на правничу допомогу було прийняте лише після ухвалення судом рішення по справі, залежно від результату вирішення спору, суд не вважає поважною причиною для неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів. Невідомість про те, яке рішення буде ухвалено судом, не може бути поважною причиною для неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

Більш того, не надавши докази до закінчення судових дебатів по справі, відповідач та його представник не зробили заяви визначеної абз. 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України про неможливість подання доказів розміру витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів по справ та їх подання після ухвалення рішення по справі, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу.

Оскільки вищевказані підстави є самостійною та достатньою підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення по справі щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу, суд не надає оцінку доводам представника ОСОБА_2 щодо необґрунтованості розміру таких витрат та відсутності доказів їх фактичної оплати.

Беручи до уваги викладене, суд відмовляє відповідачу ОСОБА_3 в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу витрат понесених ним на правничу допомогу при розгляді справи № 177/2284/23.

Відповідно до ч.5 ст. 270 ЦПК України, відмова в ухваленні додаткового рішення оформлюється у формі ухвали.

Представник позивача Амельчишин О.В. надав суду докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, але в силу ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , вказані витрати підлягають віднесенню на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 43, 141, 246, 260-261, 270 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в питанні витрат на професійну правничу допомогу відповідача, додатково до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 року у цивільній справі № 177/2284/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1», третя особа Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено о 12:30 год 25.04.2025.

Суддя М.В. Березюк