_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5095/25
Провадження № 2/947/1688/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 13 від 15.02.2022 року в сумі 15764,40 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) 6000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги- 9764,40 грн. Також, просить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 15764,40 грн., яка складається із заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) - 6000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9764,40 грн. Внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Гниличенко М.В.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.03.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином шляхом направлення рекомендованим поштовим повідомленням судових документів за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 . Проте, поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, за п.4 ч.8 вказаної статті днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, доводи позовної заяви не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.

15.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 13. Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора за СМС кодом 5740./а.с.30,39/

Укладенням цього Договору сторони домовилися про відкриття позичальнику Кредитної лінії у межах якої кредитодавець надає позичальнику кредит з лімітом у розмірі не більше 6000.00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором .

Договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті внаслідок отримання відповіді про прийняття пропозиції про укладання цього Договору (акцепт) яку було надано позичальником шляхом відправлення кредитодавцю Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався кредитодавцем електронним повідомленням (смс-повідомлення) на мобільний телефонний номер (фінансовий номер) позичальника, а позичальник використовуючи одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) у вигляді СМС коду здійснив підписання Договору, пропозиції про його укладення (акцепт), шляхом введення отриманого одноразового ідентифікатору у спеціально відведене віконце на сайті кредитодавця.

Відповідно відповіді ПАТ «Банк Восток» від 17.03.2025 року вбачається, що платіжна картка № 671022 емітована як спосіб доступу до рахунку ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у національній валюті.

Відповідно до п. 3.2. Договору кредит надається позичальнику в день укладення цього Договору або протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього Договору, але в будь-якому разі не раніше дати розміщення в Особистому кабінеті Позичальника підписаного Договору з усіма додатками до нього, шляхом перерахування грошової суми, визначеної у пункті 3.1. Договору на банківський рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки) Позичальника, що були ним надані Кредитодавцю та зазначені у Розділі 14 цього Договору.

Відповідно до п.3.4 Договору строк кредитування складає 60 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, відповідно до п.3.2 цього Договору. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована.

Пунктами 3.8 та 3.9 кредитного договору встановлено розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом. З наступного дня після закінчення заявленого строку користування кредитом, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом щоденно, тобто на кожен наступний календарний день користування кредитом (термін внесення чергового платежу). Розмір процентів за користування кредитом належний до сплати на відповідний термін внесення чергового платежу, зазначається у Особистому кабінеті позичальника.

Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

Відповідач порушив умови Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит первісному кредитору, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед первісним кредитором за Кредитним договором навіть після спливу строку встановленого в Кредитному договорі.

Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), зокрема воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.

Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18/12-2023 року, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за Кредитним договором № 13 від 15.02.2022 року, укладеним між ТОВ «Київська Торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс»./а.с.7/

У відповідності до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №13 від 15.02.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15764,40 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9764,40 грн./а.с.40-41/

Представник позивача зазначає, що відповідач на час розгляду справи в суді продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги нового кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за Кредитним договором №13 від 15.02.2022 року в загальному розмірі 15764,40 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а у разі відмови в позові на позивача, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України встановлені види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.

За ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами Договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно положень ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, суду надано Договір про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг.

Вирішуючи дане питання, суд доходить висновку, що вимоги про відшкодування правничої допомоги підлягають задоволенню.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторонни/відповідача щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

При вирішенні даного питання суд враховує те, що сторони вільні у своєму виборі у захисті своїх прав, позивач скористався своїм правом та обрав саме такий спосіб, шляхом укладання Договору правової допомоги з визначенням її вартості.

02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Асістанс» було укладено Договір про надання правової допомоги №02-07/2024./а.с.23/

Відповідно до п.2.1.1. Договору, АО «Лігал Асістанс» на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги./а.с.26/

Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до Договору.

Так, відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №70 від 02.12.2024 року та витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року, вартість наданої АО «Лігал Асістанс» позивачу правничої допомоги у вказаній справі склало 9000,00 гривень./а.с.26-27/.

Таким чином, зважаючи на виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача 9000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81,137, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код , місцезнаходження:03150, м.Київ, вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521) заборгованість за Договором № 13 від 15.02.2022 року у розмірі 15764 / п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири / гривень 40 копійок з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9764,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження:03150, м.Київ, вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521) судовий збір в розмірі 2422 / дві тисячі чотириста двадцять дві / гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 /дев`ять тисяч/ гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко