Справа № 740/462/25
Провадження № 2/740/695/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення аліментів на їх утримання у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомості про батька дітей записано за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, неодноразово перебувала під соціальним супроводом Ніжинського міського центру соціальних служб, схильна до бродяжництва разом з дітьми. 13 травня 2018 року ОСОБА_3 самовільно залишила стаціонарне відділення КНП "Ніжинська міська лікарня ім. М. Галицького" разом з новонародженою ОСОБА_1 18.06.2024 малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доставлено до дитячого відділення КНП «Ніжинська міська лікарня ім. М. Галицького» у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання. За час перебування дітей в лікарні ОСОБА_3 не винайняла житло. Рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 04.07.2024 № 320 відібрано дітей від матері та влаштовано до патронатної родини ОСОБА_4 . Згідно з наказами начальника Служби у справах дітей № 14 та № 15 від 04.07.2024 малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. ОСОБА_3 не приділяла уваги дітям, безвідповідально відносилася до батьківських обов`язків, не цікавилася станом здоров`я та розвитком дітей, не зверталася з вимогами про повернення дітей, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08.08.2024 № 376 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 15-00 год. 03 березня 2025, яке відкладено на 15-00 год. 25 березня 2025 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 12-00 год. 23 квітня 2025 року.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача - ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила, що обставини, викладені в позовній заяві, відповідають дійсності, просила задовольнити позов у повному обсязі, судове засідання проводити без її участі.

Представник третьої особи - Наталія Рацин подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі та винести рішення в найкращих інтересах дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно, батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а. с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно, батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а. с. 6).

Відомості про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 7, 8).

У повідомленні вiд 14.05.2018 № 01-23/558 директор Ніжинського міського центру соціальних служб для сiм`ї, дітей та молодi - Кучеровська Н. М. просила терміново вжити заходів щодо вилучення новонародженої дитини ОСОБА_1 у матері ОСОБА_3 , яка разом із дитиною самовільно залишила стаціонарне відділення Ніжинської міської лікарні ім. М. Галицького та не відповідала на телефонні дзвінки (а. с. 28).

Як убачається з повідомлення лікаря неонатолога КНП "Ніжинський міський пологовий будинок" - ОСОБА_9 від 23.08.2021 № 1-04/654, ОСОБА_3 грубо поводилася зі своєю новонародженою дитиною (кричала, нецензурно висловлювася в бік дитини), засоби з догляду за дитиною - відсутні, наполягала на виписці з пологового будинку, відповідала нецензурною лайкою на зауваження та пропозиції підтримки медичного персоналу (а. с. 29).

Відповідно до інформації, наданої директором Ніжинського міського центру соціальних служб для сiм`ї, дітей та молодi - Кучеровською Н. М. від 08.09.2021 № 01-23/869 сім`я ОСОБА_3 знаходиться на обліку сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах. В ОСОБА_3 відсутнє житло для проживання з новонародженою дитиною, жінка має намір виховувати дитину самостійно. Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_8 категорично заперечує щодо можливості спільного проживання з дочкою. У зв`язку зі складними матеріальними обставинами ОСОБА_3 із 12.06.2018 по 16.08.2018 та з 06.11.2019 по 09.12.2019 перебувала в Чернігівському обласному центрі соціально-психологічної допомоги (а. с. 30-32).

Згідно з повідомленням директора Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги - Тилькун О. В. від 07.09.2021 № 01-19/108 ОСОБА_3 разом з дітьми перебувала в центрі з 12.06.2018 по 16.08.2018 та з 06.11.2019 по 09.12.2019 у зв`язку зі складними матеріальними обставинами, відсутністю житла, навичок догляду за дитиною та конфліктами зі співмешканцем. За час перебування ОСОБА_3 важко адаптувалася до умов проживання, заперечувала наявність проблем у житті; в ОСОБА_3 не виявлено змін у розвитку батьківського потенціалу та навичок самообслуговування, ОСОБА_3 не докладала жодних зусиль для виконання батьківських обов`язків (а. с. 33).

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 04 липня 2024 року № 320 відібрано малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у матері ОСОБА_3 , та тимчасово влаштовано до КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені М. Галицького» (а. с. 14).

Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Комарівської сільської ради - Тетяни Степанець від 08.07.2024 № 22 дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 (а. с. 15).

Рішенням Виконавчого комітету Комарівської сільської ради від 04.10.2024 № 68 продовжено перебування дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 з 08 жовтня 2024 року по 06 січня 2025 року (а. с. 16).

Відповідно до наказів начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 04.07.2024 № 14, № 15 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав проживання дитини в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (а. с. 20, 21).

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08 серпня 2024 року № 01.1-21/376 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Як убачається з висновку, ОСОБА_3 втратила інтерес до дітей та не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, не цікавиться станом здоров`я та розвитком дітей, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки не приділяла уваги дітям, без поважних причин залишала дитину на тривалий час, що несе пряму загрозу її життю та здоров`ю. ОСОБА_3 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. ОСОБА_3 не зверталася до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради з питанням повернення дітей або встановлення графіку побачень. Таким чином, питання надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Ураховуючи найкращі інтереси дитини, члени комісії дійшли висновку, що ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 17-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 15 указаної постанови зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У Конвенції про права дитини зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Згода батька на позбавлення його батьківських прав і свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки є достатніми підставами для позбавлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі №147/277/24).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи, дослідження доказів знайшли своє підтвердження обставини, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зокрема, відповідачка як мати не бере участі у вихованні дітей, матеріально не забезпечує, не спілкується з ними, що підтвердила в поданій до суду заяві, в якій визнала позов у повному обсязі, і при цьому не висловила бажання брати участь у вихованні і спілкуванні з дітьми.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, а також думку відповідачки, яка визнала позовні вимоги в повному обсязі, з метою забезпечення інтересів і потреб дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до вимог ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом з цим згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, наявні підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

З огляду на вказане суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачка визнала позов, то на підставі ст. 141, 142 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 142, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) позбавити батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 (однієї третини) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27 січня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Зобов`язати Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області відкрити особисті рахунки на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко