Справа № 751/2200/25
пр.№ 2/464/1460/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,

з участю секретаря судового засідання - БРИНОШ А.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», з участю третьої особи Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про звільнення майна з під арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», з участю третьої особи Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про звільнення майна з під арешту, а саме: скасувати арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 3448471, зареєстрованого 19 листопада 2013 року реєстратором реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника від 15 листопада 2013 року, винесеної Сихівським відділом державної виконавчої служби у м.Львові за виконавчим провадженням №36720549, що належить ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та арешту, накладеного на легковий автомобіль марки ВАЗ 21093, 1998 року випуску, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , накладений постановою ВП №36720549 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та заборони здійснення відчуження будь-якого майна, що йому належить.

В обґрунтування позову покликається на те, що 20 березня 2012 року суддею Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» Воронцовим М.В. винесено рішення у справі №676-11/178/12 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким солідарно стягнуто на користь товариства заборгованість за кредитним договором №SME0017049 в сумі 344340 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 43167 грн. 52 коп. заборгованості по відсотках, та 400 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 листопада 2012 року у справі за №2515/12417/2012 за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про видачу виконавчого листа було задоволено та видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». В подальшому товариство подало виконавчий лист до примусового виконання до Сихівського ВДВС м.Львова. За заявою стягувача було відкрито виконавче провадження №36720549 про примусове виконання виконавчого листа та стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 387908 грн. 48 коп. В рамках даного виконавчого провадження 15 листопада 2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, що йому належить. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 листопада 2017 року скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у справі №676-11/178/12 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, втратило свою силу. 04 серпня 2023 року до Сихівського ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) направлено представником заяву про долучення до матеріалів виконавчого провадження даного рішення суду, закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна. Однак, 10 серпня 2023 року ВДВС повідомило, що 19 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.7 ч.1 ст.47 (боржника чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку), термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, у зв`язку із чим такі знищені. Перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що повторно виконавчий документ у Сихівський ВДВС у м.Львові не пред`являвся, тому у Сихівського ВДВС у місті Львові відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з майна заявника. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігів від 13 листопада 2024 року заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист №6-12417/12, виданий Новозаводським районним судом м.Чернігова на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у справі №676-11/178/12 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог до ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню. Скерувавши відповідну ухвалу до Сихівського ВДВС. Отримав відповідь, що виконавче провадження завершено і підстав для винесення постанови про скасування заходів примусового виконання немає. Оскільки рішення третейського суду скасовано, виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, подальше утримання арешту не має законного підґрунтя, тому підлягає негайному скасуванню. Збереження арешту є безпідставним і порушує його права на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Просить позов задоволити.

05 травня 2025 року через систему Електронний суд представником третьої особи Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Міжрегіонального управління міністерства юстиції надано додаткові пояснення у справі, у відповідності до яких на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження №36720549 з примусового виконання виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова №6-12417/12, виданого 12 грудня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №SME0017049 в сумі 344340 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 43167 грн. 52 коп. заборгованості по відсотках, та 400 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. 25 лютого 2013 року державним виконавцем на підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам для відома та виконання. 04 березня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 15 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_3 . Постановою про розшук майна боржника від 15 листопада 2013 року оголошено розшук вищезгаданого автомобіля та винесено запис про обтяження 3448471 від 19 листопада 2013 року згідно інформації з Державних реєстрів. 15 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, а 19 листопада цього ж року на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Підстав для винесення постанови про скасування заходів примусового виконання не має. Просили слухати справу у їх відсутності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позові. Просив такий задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, позивач не заперечив про розгялд справи у його відсутності.

Представники відповідача, та третьої особи у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі доказами. Представник третьої особи просив слухати справу у їх відсутності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Оскільки сторонам було відомо про наявність судової справи і такі повідомлялись належно та вчасно про її розгляд, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів, що містяться у справі.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено таку до розгляду на 05 травня 2025 року.

05 травня 2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 22 травня 2025 року, у зв`язку з неякою представників відповідача та третьої особи в судове засідання та відсутності у суду відомостей про належне повідомлення.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Предметом спору у даній справі є скасування арешту, накладеного на усе майно позивача.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20 березня 2012 року у справі №676-11/178/12 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено. Вирішено солідарно стягнути на користь товариства заборгованість за кредитним договором №SME0017049 в сумі 344340 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 43167 грн. 52 коп. заборгованості по відсотках, та 400 грн. судових витрат по сплаті третейського збору (а.с.8-10).

Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Трухимом І.Є. при примусовому виконанні виконавчого листа №6-12417/12, виданого 12 грудня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено останньому здійснювати відчуження будь якого майна, що йому належить (а.с.11).

Листом Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №72164/ДВ-14 від 10 серпня 2023 року повідомлено, що на виконанні у службі перебувало виконавче провадження №36720549 з примусового виконання виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова №6-12417/12, виданого 12 грудня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №SME0017049 в сумі 344340 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 43167 грн. 52 коп. заборгованості по відсотках, та 400 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. 19 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, у зв`язку із чим матеріали виконавчого провадження знищені. Перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що повторний виконавчий документ у Сихівський ВДВС у м.Львові не пред`являвся. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова №2515/12417/2012 від 11 червня 2018 року постановлено визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню відносно боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . В решті заявлених вимог відмовлено. У Сихівського ВДВС у м.Львові відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №36720549 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «про виконавче провадження» та зняття арешту з майна (а.с.12).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13 листопада 2024 року визнано виконавчий лист №6-12417/12, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20 березня 2012 року у справі №676-11/178/12 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відносно боржника ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню (а.с.13-14).

Листом Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №9148 від 14 лютого 2025 року ОСОБА_3 повідомлено, що на виконанні у службі перебувало виконавче провадження №36720549 з примусового виконання виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова №6-12417/12, виданого 12 грудня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №SME0017049 в сумі 344340 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 43167 грн. 52 коп. заборгованості по відсотках, та 400 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. 25 лютого 2013 року державним виконавцем на підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам для відома та виконання. 04 березня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 15 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_3 . Постановою про розшук майна боржника від 15 листопада 2013 року оголошено розшук вищезгаданого автомобіля та винесено запис про обтяження 3448471 від 19 листопада 2013 року згідно інформації з Державних реєстрів. 15 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, а 19 листопада цього ж року на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Підстав для винесення постанови про скасування заходів примусового виконання не має (а.с.15).

Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №13067296, сформованого 19 листопада 2013 року вбачається актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження №3448471 від 19 листопада 2013 року на підставі постанови про арешт майна №36720549, виданої 15 листопада 2013 року Сихівським ВДВС ЛМУЮ про арешт нерухомого майна (на все нерухоме майно) ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 (а.с.16).

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, накладався арешт, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Інший виконавчий лист, де б відкривалось виконавче провадження і позивач ОСОБА_3 виступав боржником немає. Тобто, підстава, на якій накладався арешт, відпала.

Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У відповідності до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як було встановлено судом, арешт на майно ОСОБА_3 та заборони відчуження майна було накладено на підставі постанови Сихівського ВДВС у м.Львові від 15 листопада 2013 року. 19 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у Сихівському ВДВС на виконанні відсутні виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вирішити питання про зняття арешту, в іншому порядку, окрім судового, позивач не має можливості.

Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 надав роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст.391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Окрім того, суд звертає увагу, що в постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №2-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі №645/6694/15-ц (провадження №61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі №127/1541/14-ц (провадження №61-2829св21), від 18 січня 2023 року у справі №127/1547/14-ц (провадження №61-12997св21), від 09 січня 2023 року у справі №2-3600/09 (провадження №61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Оскільки рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано, в подальшому виконавчий лист щодо ОСОБА_7 визнано таким, що не підлягає виконанню, тому відпала підстава для обтяження.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Встановивши вищенаведені обставини, оскільки виконавчі листи повторно не пред`являлись до примусового виконання, нові виконавчі провадження не відкривались відносно ОСОБА_7 , рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості скасоване, виконавчий лист щодо нього визнано таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що підстав для збереження арешту, накладеного постановою Сихівського ВДВС у м.Львові, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном позивача ОСОБА_7 , тому позов підлягає до задоволення, а накладення обтяження скасуванню.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, натомість останній просить такі витрати залишити за ним. Оскільки позивач вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та не бажає відшкодовувати понесені ним витрати, а тому понесення таких необхідно залишити за ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Скасувати арешт та заборону, накладені постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ТРУХИМА І.Є. від 15 листопада 2013 року у межах виконавчого провадження №36720549 при виконанні виконавчого листа №6-12417/12, виданого 12 грудня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, а саме: арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 3448471, вчинений 19 листопада 2013 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2025 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК