Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/1543/25
25.04.2025
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2025 Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В., розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Самчук Тетяна Валеріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у поданому позові просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до кінцевої редакції позову ОСОБА_1 на обґрунтування вимог посилалась на те, що є онучкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в селищі Борівське Шевченківського району Харківської області. За життя, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , склав на її користь заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. На випадок смерті дід заповів їй дві земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але 07 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк (до 23 липня 2023 року) не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини не проживала разом зі спадкоємцем і тому вважаюся такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 2020 року проживає в Німеччині, оскільки навчається в Європейському університеті Відріана та працює науковою асистенткою в рамках проекту Erasmus+KA171 у Відділі міжнародних відносин Європейського університету Відріана в місті Франкфурт-на-Одері, де проживала і навчалася на момент складання її дідом заповіту. Також позивач зазначила, що не являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки являється його онукою. Спадкоємцем першої черги є її батько ОСОБА_3 . Їй не було відомо про наявність заповіту складеного її дідом на її ім`я і вона розуміла, що після смерті діда були спадкоємці першої черги, до якої вона як онука не відноситься, що було причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03.01.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.11.2024 року було змінено порядок розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області, та третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Самчук Тетяна Валеріївна були повідомлені належним чином дату судових засідань, про причини неявки суд не повідомили.

Інших заяв, клопотань сторони не подали.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер в селищі Борівське Шевченківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 25.01.2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Харків).

Позивач є онучкою ОСОБА_2 , що підтверджується наданими копіями свідоцтва про її народження та свідоцтва про народження її батька ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із:

-земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №104639 виданого згідно розпорядження Шевченківської райдержадміністрації № 280 від 27 серпня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 39, розташованої на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, розміром 7,8975 га, кадастровий номер :01:000:0055;

-земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №022561 виданого згідно розпорядження Шевченківської райдержадміністрації № 27 від лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 367, розташованої на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, розміром 3,9487 га, кадастровий номер :02:001:0135.

Дані земельні ділянки належали померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 104639 виданого 30.08.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 022561.

За свого життя, а саме 23.10.2020 року, ОСОБА_2 , відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області Сидоренко О.М. заповів позивачці зазначені земельні ділянки.

14 серпня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяною Валеріївною було зареєстровано спадкову справу № 71087677, що підтверджується витягом № 73575491 від 14.08.2023 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

07 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що Позивач у встановлений законом строк (до 23 липня 2023 року) не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини не проживала разом зі спадкоємцем і тому вважаюся такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим.

Під час отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в нотаріальній конторі Позивачу було роз`яснено, що в такому випадку вона має право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового терміну для прийняття нею спадщини.

До нотаріальної контори (нотаріуса) протягом встановленого законом строку з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався.

Позивач посилається на те, що з 2020 року проживає в Німеччині, оскільки навчається в Європейському університеті Відріана та працює науковою асистенткою в рамках проекту Erasmus+KA171 у Відділі міжнародних відносин Європейського університету Відріана в місті Франкфурт-на-Одері, де проживала і навчалася на момент складання її дідом зазначеного вище заповіту.

Позивач не являється спадкоємцем першої черги після смерті діда - ОСОБА_2 , оскільки являється його онучкою. Спадкоємцем першої черги є її батько ОСОБА_3 .

Позивачу не було відомо про наявність заповіту складеного ОСОБА_2 на її ім`я і вона розуміла, що після смерті діда були спадкоємці першої черги, до якої вона як онука не відноситься, що було причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

24.02.2022 року російська федерація розпочала війну на території України. 24.02.2022 року в Україні Указом Президента України № 64/2022 було введено військовий стан.

Село Борівське (місце проживання та смерті діда Позивача), яке безпосередньо входить до складу Шевченківської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, перебувало в тимчасовій окупації, в період з 26.02.2022 року по 08.09.2022 року і на теперішній час (з 08.09.2022 року) перебуває на території можливих бойових дій.

Документи, а саме свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , державні акти на зазначені в заповіті земельні ділянки, заповіт та інші документи знаходилися в будинку, де проживав дід Позивача, за адресою АДРЕСА_1 . І лише коли батько Позивача зміг поїхати до даного села та потрапити до будинку та після того, як він знайшов відповідні документи Позивачу стало відомо про наявність даного заповіту. Після цього позивачка прибула до міста Харків для вирішення питань, пов`язаних з прийняттям спадщини.

За таких обставин після смерті ОСОБА_2 позивачка своєчасно не звернулася до державної нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса чи інших відповідних органів в Німеччині та пропустила строк для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, оскільки вона не є спадкоємцем першої (спадкоємцем першої черги є її батько) та їй не було відомо про даний заповіт, оскільки дід ні її, ні інших родичів про нього не повідомляв, а тому, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, маються всі підстави для встановлення їй додаткового 3-х місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті діда за заповітом. Однак, позивач не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, позивач посилається зокрема на те, що вона проживала та працювала за кордоном, їй не було відомо про даний заповіт, та вона не є спадкоємцем першої черги і через це не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, розуміючи, що є спадкоємці першої черги.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилались позивач, суд дійшов висновку, що причини, вказані позивачем є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд покладає судові витрати на сторону позивача, і не стягує їх з відповідача, оскільки спір виник внаслідок пропуску позивачем строків звернення із заявою про прийняття спадщини, тобто їх неправильних дій, які не залежали від волі відповідача.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа приватний нотаріус ХМНО Самчук Тетяна Валеріївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її діда, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Борівське Шевченківського району Харківської області.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 25.04.2025.

Суддя С.В. Шевченко