Справа № 716/142/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.

секретаря судового засідання Шпаковської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м.Заставна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1263-4760 від 29.08.2023 року у розмірі 43500 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8700 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 34 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.08.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою «веб - сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1263-4760.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 8700 грн., строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Станом на 02.01.2025 року загальний розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору становить 86391,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 8700,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 77691,00 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 42891,00 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 43500,00 грн., а тому кредитодавець просить суд стягнути з ОСОБА_1 , не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 8700,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 34800,00 гривень, що разом становить 43500, 00 грн., а також судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать повернуті на адресу суду рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання судової повістки.

Про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання, рекомендоване поштове відправлення повернулося до суду з відміткою поштового зв`язку «відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву.

Від представника відповідача - адвоката Лабіка Г.І, до суду надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що, на його думку, позивач не надав доказів на підтвердження обставин укладення договору, крім того вказував, що не зазначено яким чином проводилася ідентифікація відповідача, та чи проводилася вона взагалі. Зазначає також, що належними документами не підтверджено перерахування відповідачу коштів. Посилаючись на норми права, які врегульовують даний вид правовідносин та судову практику, просить суд, відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Просив суд провести судовий розгляд без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, письмові пояснення відповідача, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 29.08.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1263-4760.

За умовами вказаного кредиту відповідачу було надано кредит у розмірі 8 700,00 грн., визначено строк кредитування - 300 календарних днів, базовий період сплати відсотків - 14 календарних днів; стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом. Умовами договору визначена дата повернення кредиту - 23.06.2024 року. У договорі визначені реквізити сторін, зокрема в даних позичальника вказаний номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 та вказаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем). Номер пароля - НОМЕР_2 .

Відповідачем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А9490 підписано також правила відкриття кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, згідно яких між сторонами погоджено суму кредитного ліміту (8700.00), строк кредитування 300 днів та базовий період сплати відсотків 14 днів, та визначена процентна ставка.

З договору про відкриття кредитної лінії від 28 серпня 2023 року №1263-4760, вбачається, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Договір про відкриття кредитної лінії від 28 серпня 2023 року №1263-4760 містить всю необхідну для ідентифікації відповідача ОСОБА_1 інформацію (паспортні дані, РНОКПП, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу, адресу проживання) та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А9490», відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, відповідний договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , є укладеним.

За змістом частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 95 ЦПК України.

Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та повністю узгоджуються з моніторингом дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі при укладенні договору.

В той же час, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.

Щодо переказу кредитних коштів відповідачу, слід зазначити наступне, як вбачається з умов кредитного договору, зокрема пункту 4.6 договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

У розділі 12 Договору таким електронним платіжним засобом вказано реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3.4. договору, позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобовязань за договором.

Відповідачем не спростовано, що банківська картка з відповідним номером, яка вказана ним в договорі, йому не належить.

Переказ відповідачу коштів відбувся 29 серпня 2023 року через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 від 02 грудня 2019 року про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого цей Договір регулює відносини АТ КБ «Приватбанк» з ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема листом (довідкою) АТ КБ «Приватбанк» підписаним начальником департаменту Чаплінською М.В.

Відповідно до постанов Правління Національного банку України «про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» №164 від 29 липня 2022 року, «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» №113 від 03 листопада 2021 року , позивач не може зазначати та зберігати у документах повний номер особистого електронного платіжного засобу відповідача.

Довідка АТКБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УкрКредит Фінанс» через систему LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту №1263-4760 від 29 серпня 2023 року, яка наявна в матеріалах справи, є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу 8 700 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність.

Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1263-4760 від 29.08.2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Станом на 02.01.2025 року заборгованість відповідача становить 86391,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 8700,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 77691,00 грн., що стверджено розрахунком заборгованості за договором 1263-4760 від 29.08.2023.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач застосував до відповідача програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», передбачену правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягнення заборгованості», дана обставина стверджена позивачем, оскільки ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8700,00 гривень та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 34800,00 гривень.

Відповідно до умов договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/ або пільговою ставкою); пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, з 29 серпня 2023 року по 11 вересня 2023 року (включно) нарахування за умовами договору відбувалось за зниженою процентною ставкою -2,5%.

З 12 вересня 2023 року по 23 червня 2024 року (включно) застосовано стандартну процентну ставку - 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, після чого проценти більше не нараховувалися.

Визначаючись із розміром заборгованості у частині процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-XI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону.

При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за процентами з моменту укладення договору 29.08.2023 по 23 грудня 2023 року становила 30 189 гривень, а з 24 грудня 2023 року по 23 червня 2024 року (загалом 182 дні) відсотки нараховувались за процентною ставкою 3,0 %, тобто у розмірі більшому ніж встановлений законом.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за вказаний період підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» і становить згідно розрахунку наступну суму:

8700,00 (тіло кредиту) х 2,5% (розмір процентної ставки) х 120 (кількість днів у періоді; враховуючи, що 120 днів спливає 22.04.2024 року) = 26100,00 гривень.

8700,00 (тіло кредиту) х 1,5% (розмір процентної ставки) х 62 (кількість днів у періоді - з 23.04.2024 року до 23.06.2024 року (закінчення строку дії договору) = 8091,00 грн.

Нарахована сума процентів за період з моменту укладення договору 29.08.2023 року до 24.12.2023 року перерахунку не підляє і становить 30189,00 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за процентами, враховуючи перерахунок (26100,00 + 8091,00 + 30189,00) становить 64 380,00 грн.

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.

У справі, що розглядається, прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини 1 статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17 (провадження № 61-6756св22).

Враховуючи, що позивачем прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 42891,00 гривень, загальна сума заборгованості за процентами підлягає зменшенню на суму прощеного боргу і становить 21489 грн. (64 380,00 - 42 891).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 , належить стягнути на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у сумі 30 189,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 8 700 гривень та заборгованість за процентами в розмірі 21 489 грн. (з врахуванням суми прощеного боргу).

Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме на 69,4%, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1680,87 коп.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, ст.204 ч.1, 605, 625, 626, 1048, 1049, 1050, 105 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», (, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133), за заборгованість за Кредитним договором № 1263-4760 від 29.03.2023 року у розмірі 30189,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) судовий збір в розмірі 1680 гривень 87 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його вручення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.