Провадження № 2/679/254/2025
Справа № 679/63/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Сопронюк О.В.,

за участю секретаря судових засідань Гомілко К.Е.,

представників позивача Грабарчук О.О., Федорчук О.П.,

представника відповідача - виконавчого комітету Нетішинської міської ради Каландей В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача начальник Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області Олендра Григорій Васильович до міського голови м.Нетішин Супрунюка Олександра Олексійовича, виконавчого комітету Нетішинської міської ради про захист ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року Нетішинська міська військова адміністрація Шепетівського району Хмельницької області звернулася до суду з позовом до міського голови м.Нетішин Супрунюка О.О., виконавчого комітету Нетішинської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача начальник Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області про захист ділової репутації.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.01.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

29 січня 2025 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.11.2024 на особистій сторінці міського голови м.Нетішина ОСОБА_1 у соціальній мережі «Facebook» був розміщений відеозапис інформаційного характеру, який має заголовок: «Не мовчіть» (адреса https://www.facebook.com/share/v/12A6nMbAFeG/?mibextid=wwXIfr), за участі міського голови м.Нетішина Супрунюка О.О., де пролунали публічні звинувачення на адресу Нетішинської міської військової адміністрації в узурпації влади в місті, а саме: по часу відео з 1:00 по 1:11 зазначалися такі слова: «Ви знаєте про те, що відбувається в Нетішині, коли фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією, якою керує співробітник СБУ».

З метою реагування на даний відеозапис, позивач надіслав на адресу виконавчого комітету Нетішинської міської ради лист щодо надання офіційних пояснень відносно публічних звинувачень, на який отримав відповідь, в якій було зазначено, що під час виступу міського голови ОСОБА_2 у мережі «Facebook» ним висловлено свою суб`єктивну думку та погляди.

Позивач вважає, що вищевказана інформація, що озвучена у відео від 13.11.2024 по часу з 1:00 по 1:11 містить недостовірні дані, принижує ділову репутацію Нетішинської міської військової адміністрації, дискредитує державний орган в очах широкого загалу, що породжує за собою безпідставне вказування на недотримання останнім норм чинного законодавства, а тому підлягає спростуванню.

Зазначене відео 14.11.2024 було поширене також виконавчим комітетом Нетішинської міської ради на свою офіційну сторінку у соціальній мережі «Facebook» (органу місцевого самоврядування, де розповсюджується вся інформація про діяльність Нетішинської міської територіальної громади), що на думку позивача, було зроблено умисно.

Позивач звертає увагу, що міський голова м.Нетішина Супрунюк О.О. є головною посадовою особою громади, то і його думка, промови, публічні виступи сприймаються мешканцями як істинне та законне твердження. Висловлювання, що є предметом розгляду, де міський голова фактично звинувачує державний орган у вчиненні злочину проти конституційного ладу та порядку в державі, поширюючи інформацію щодо узурпації влади військовою адміністрацією населеного пункту, яка транслюється необмеженому колу, формує негативне упереджене тенденційне сприйняття (дискредитація військової адміністрації, представників цього державного органу, їхніх рішень, дій), здійснюється опосередкована дестабілізація внутрішньополітичної обстановки в громаді; загострення і дестабілізація суспільно-політичної ситуації поза межами громади, оскільки такі інформаційні матеріали поширюються для необмеженого кола осіб. У своїй сукупності поширення таких думок може мати ознаки загрози національній безпеці в інформаційній сфері, яка, зі свого боку, є складовою підривної діяльності.

Позивач зазначає, що інформація, яку поширив міський голова м.Нетішина Супрунюк О.О. є недостовірною та не відповідає дійсності. Так, Нетішинська міська військова адміністрація утворена Указом Президента України від 13.10.2023 №690/2023 і здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. А відтак, здійснення законних функцій і реалізація повноважень, наданих військовій адміністрації відповідно до законодавства, жодним чином не можна трактувати як узурпацію влади. Адже, виконання компетенцій, закріплених нормативно-правовими актами, спрямоване на забезпечення громадської безпеки й правопорядку, а не на незаконне привласнення владних функцій.

Позивач переконаний, що розповсюджена відповідачами інформація містить саме фактичні твердження та має негативний характер. Навіть самим міським головою м.Нетішина ОСОБА_1 у відео вжито формулювання «фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією».

Поширена інформація не є оціночними судженнями, оскільки подана саме у формі фактичних тверджень (даних), а тому обов`язок доказування достовірності інформації покладається на відповідача.

Позивач вважає, що міським головою м.Нетішина Супрунюком О.О. спричинено Нетішинській міській військовій адміністрації моральну шкоду у вигляді негативних наслідків (втрати) немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, розголошенням неправдивих відомостей, оприлюднених широкому колу людей в Нетішинській міській територіальній громаді та поза її межами, отже вчинено дії, спрямовані на зниження престижу та підриву довіри до діяльності Нетішинської міської військової адміністрації, як державного органу, та, у тому числі, центральних органів виконавчої влади, Президента України, які реалізували створення військової адміністрації на території Нетішинської міської територіальної громади.

На підставі викладеного позивач просить:

- визнати інформацію, яка розміщена у відео, який має заголовок: «Не мовчіть», від 13.11.2024 року по часу з 1:00 по 1:11, а саме: «Ви знаєте про те, що відбувається в Нетішині, коли фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією, якою керує співробітник СБУ» на особистій сторінці міського голови м.Нетішина ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Нетішинської міської військової адміністрації;

- зобов`язати міського голову м.Нетішина ОСОБА_1 з наступного дня з набрання рішення суду законної сили опублікувати спростування недостовірної інформації у спосіб, в який вона була поширена, а саме: розмістити відеозапис на особистій сторінці міського голови м.Нетішина ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook зі спростуванням міським головою м.Нетішин ОСОБА_1 недостовірної інформації, викладеної у відео від 13.11.2024 року по часу з 1:00 по 1:11, а саме: «Ви знаєте про те, що відбувається в Нетішині, коли фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією, якою керує співробітник СБУ», під назвою «Спростування поширеної недостовірної інформації стосовно узурпації влади Нетішинською міською військовою адміністрацією у Нетішинській міській територіальній громаді» наступного змісту: «Я, як міський голова міста Нетішина Супрунюк Олександр Олексійович, визнаю, що сказана мною інформація у відеозаписі від 13.11.2024 року по часу з 1:00 по 1:11 на моїй особистій сторінці у соціальній мережі Facebook, стосовно узурпації влади в Нетішинській міській територіальній громаді Нетішинською міською війською адміністрацією, озвучена на підставі неперевірених матеріалів, є недостовірною та принижує ділову репутацію Нетішинської міської військової адміністрації».

17.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вимог позивача. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що міський голова в своїй діяльності дотримується норм чинного законодавства та має право публічно висловлювати свою думку щодо питань місцевого самоврядування.

Виконуючи свої повноваження міський голова не лише має право, але й зобов`язаний забезпечувати інтереси громади, здійснювати контроль за діяльністю виконавчих органів, а також інформувати громаду про важливі питання місцевого самоврядування. Таким чином, висловлювання своєї позиції щодо функціонування державного органу є реалізацією цього повноваження.

Позивач вважає, що висловлена міським головою фраза, розміщена у соціальній мережі «Facebook» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 яка містить заголовок «Не мовчіть», по часу відео з 1:00 до 1:11, «узурпація влади» є недостовірною інформацією. Однак, вказане твердження є оціночним судженням, а не фактичним твердженням. Публікацію можна визначити як оціночне судження, оскільки, вона не містить однозначного твердження, а є вираженням суб`єктивної думки міського голови з приводу зазначених в ній обставин, а також викладена у формі роздумів та суджень. Крім того, міський голова в межах своїх повноважень, може висловлювати власні погляди, коментувати власні рішення та ініціативи, висловлювати бачення розвитку громади, аналізувати проблеми та виклики, критикувати ситуацію в місті з об`єктивним висловленням зауважень.

Відповідач вважає, що позивач не надав жодних доказів того, що оприлюднена інформація призвела до реальних негативних наслідків для його репутації. Зокрема, втрати довіри з боку громадськості або державних органів, негативний вплив з боку громадян, інші фактичні збитки чи дискредитацію даного органу.

Крім того, публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодились на таку увагу.

Відповідач звертає увагу на те, що позивач, будучи органом утвореним Указом Президента України від 13.10.2023 № 690/2023 «Про утворення військової адміністрації», самостійно та свідомо відкрив себе для критики, яка в демократичному суспільстві може цілком правомірно здійснюватися у формі, яка не є обов`язково приємною для нього, навіть шокуючою; він мав бути готовий до того, що критика на його адресу може бути зроблена за стилем, які не будуть схвальними щодо нього.

Враховуючи вищевикладене, виконавчий комітет Нетішинської міської ради зазначає, що озвучене міським головою висловлювання, не містить жодного фактичного твердження, а використання характерних мовних засобів та стилістичних прийомів підтверджують, що ці висловлювання є оцінкою дій, суб`єктивним оціночним судженням, висловленням власної думки, а публічний виступ є реалізацією конституційного права на свободу слова. А тому позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані.

21.02.2025 до суду надійшла відповідь на відзив позивача Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району, в якій він не погоджується з доводами відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради, вважає їх безпідставним та необґрунтованими. Також позивач не погоджується з обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву та правовою оцінкою обставин викладених в ньому.

Позивача зазначив, що висловлювання міського голови, зроблене у відеозверненні в соціальній мережі «Facebook», не відповідає законним повноваженням, які на нього покладає чинне законодавство України, а також не забезпечує інтереси громади чи інформування про важливі питання місцевого самоврядування.

Висловлювання про «узурпацію влади військовою адміністрацією» не містить жодної інформації, яка б мала суспільну цінність для мешканців громади в аспекті управління громадою, вирішення нагальних проблем чи роз`яснення актуальних адміністративних рішень. Воно не містить фактів про реальні дії військової адміністрації, які безпосередньо впливають на життєдіяльність громади, а лише є фактичним твердженням міського голови.

Відповідачі не надали жодного доказу, який би підтверджував правдивість інформації, сказаної міським головою стосовно позивача у відео, а тому вона є недостовірною.

Позивач вважає, що вислів «фактично відбувається узурпація влади» містить чітке ствердження про незаконне захоплення влади військовою адміністрацією. Поняття «узурпація влади» має юридично визначений зміст, що передбачає неправомірне захоплення повноважень. Таким чином, це висловлювання є фактичним твердженням, оскільки його можна перевірити на відповідність реальним подіям та встановити, чи дійсно військова адміністрація перевищує свої повноваження.

У своєму звернені міський голова висловив публічну позицію щодо діяльності військової адміністрації, що є юридичною особою публічного права, а не окремої фізичної особи, яка її очолює. Хоча в тексті заяви згадується начальник військової адміністрації, який є публічною особою, однак юридичний аналіз показує, що основний акцент зроблено саме на діяльності державного органу, а не на діях конкретного посадовця.

Позивач вважає, що відповідач у своєму відзиві не навів належного правового обґрунтування своєї позиції, не підтвердив її жодними належними та допустимими доказами. Відтак, викладена ним аргументація не спростовує позицію позивача та не може бути прийнята судом як обґрунтована підстава для відхилення позовних вимог.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.03.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.03.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.03.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.04.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради про закриття провадження у справі відмовлено.

У судовому засіданні представники позивача Грабарчук О.О. та Федорчук О.П. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові та відповіді на відзив на позовну заяву. Просили позов задовольнити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача начальник Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області Олендра Г.Г. в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради Каландей В.О. позовні вимоги не визнала, посилаючись на заперечення викладені у відповіді на відзив. Просила в задоволенні позову відмовити. Крім того зазначила, що виконавчий комітет Нетішинської міської ради є неналежним відповідачем, оскільки до нього не заявлено позовні вимоги, а репост опублікованого посту міського голови м.Нетішин Супрунюка О.О. від 13.11.2024, який є предметом спору, видалено з офіційної сторінки виконавчого комітету в соціальній мережі «Facebook».

Відповідач міський голова м.Нетішин Супрунюк О.О. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з дотриманням вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця його реєстрації. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяву про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і не заперечується представниками присутніх в судовому засіданні сторін, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_1 оприлюднив та поширив у глобальній комп`ютерній мережі Інтернет, шляхом розміщення на своїй особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook», відеозапис, який має заголовок: «Не мовчіть» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 В даному відео в період часу з 1:00 по 1:11 звучать такі слова, висловлені особисто ОСОБА_1 : «Ви знаєте про те, що відбувається в Нетішині, коли фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією, якою керує співробітник СБУ».

Листом №23/02-05-1189/2024 від 14.11.2024 Нетішинська міська військова адміністрація звернулася до міського голови м.Нетішин Олександра Супрунюка з проханням надати офіційні пояснення відносно публічних звинувачень про узурпацію влади та заволодіння місцевим бюджетом, які пролунали у неодноразово розміщених на сайті виконавчого комітету Нетішинської міської ради у соціальній мережі «Facebook» відеоматеріалів (30.10.2024, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за участю очільника Нетішинської міської територіальної громади ОСОБА_2 .

На вказаний лист була надана відповідь виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 35/01-05-4837/2024 від 02.012.2024 за підписом секретаря міської ради Романюка І., в якій зазначено, що під час виступу міського голови ОСОБА_2 у мережі Facebook, ним було висловлено свою суб`єктивну думку та погляди. Крім того, в листі міститься посилання на норми ст.34 Конституції України, ст.30 Закону України «Про інформацію».

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формування від 18.10.2023 вбачається, що 16.10.2023 Нетішинська міська військова адміністрація зареєстрована як юридична особа, вид діяльності: державне управління загального характеру, керівник Олендра Г.В.

Згідно рішення Нетішинської міської ради №1/2 від 27.11.2020, ОСОБА_1 27.11.2020 приступив до виконання повноважень Нетішинського міського голови.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Серед особистих немайнових благ, які охороняються цивільним законодавством, є зокрема ділова репутація (ч.1 ст.201 ЦК України).

За статями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно до ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як зазначається у ч.ч.1, 4, 6, 7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В п.п.1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 зазначено, що суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

У пункті 15 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивачів; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію»).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Судження є розумовим актом, який має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення від 08 липня 1986 року в справі Lingens v. Austria, серія А, №103, п. 46).

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у тому числі в справі Lingens v. Austria) свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням, чи оціночним судженням (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2023 року у справі №127/9786/20).

Крім того, аналіз національного законодавства та стаття 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодились на таку увагу.

Зокрема, у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Відповідно до статей 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету міністрів Ради Європи (далі - Декларація), політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, які вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Чинним законодавством не передбачено можливості притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тому що вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи, які є публічними фігурами мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі №428/3780/20-ц (провадження №61-319св21), від 24 червня 2021 року у справі №552/1030/20 (провадження №61-18186св20).

У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №607/4318/16-ц зроблено висновок, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державної влади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Вказані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Як встановлено судом і не заперечується представниками сторін, позивач - Нетішинська міська військова адміністрація Шепетівського району Хмельницької області є органом державної влади.

Тобто позивач, як орган державної влади, відіграє значну роль у суспільному житті на місцевому рівні, його діяльність становить підвищений суспільний інтерес, тому він має бути відкритим для суворої критики і пильного нагляду членів територіальної громади й межа допустимої критики нього є значно ширшою.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі № 757/32917/17-ц (провадження № 61-4421св19) зазначено, що розрізняючи факти та оціночні судження, слід виходити з того, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. Крім того, аналіз національного законодавства та стаття 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Судом встановлено, що відеозапис на якому звучать слова, висловлені особисто ОСОБА_1 : «Ви знаєте про те, що відбувається в Нетішині, коли фактично відбувається узурпація влади військовою адміністрацією, якою керує співробітник СБУ» оприлюдненний останнім на його особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook», а отже поширений для необмеженого кола осіб.

В той же час, враховуючи вищевикладене, прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що висловлювання, які є предметом розгляду, зважаючи на їх характер та контекст, в якому вони були здійснені, не є твердженням про вчинення позивачем конкретних діянь, а є оціночними критичними судженнями щодо діяльності позивача як державного органу. Вказані висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містить фактичні дані, правдивість яких можна перевірити на предмет їх дійсності, і не можуть бути спростовані.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому в задоволенні позову до міського голови м.Нетішин Супрунюка О.О. слід відмовити.

Що стосується відповідача виконавчого комітету Нетішинської міської ради, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч.2 ст. 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач зазначив відповідачем виконавчий комітет Нетішинської міської ради, однак не пред`явив до нього жодної позовної вимоги, а обидні вимоги викладені в позовній заяві пред`явлено до відповідача міського голови м.Нетішин Супрунюка О.О., суд приходить до висновку, що виконавчий комітет Нетішинської міської ради є неналежним відповідачем за даним позовом.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні позову до виконавчого комітету Нетішинської міської ради слід відмовити, оскільки він є неналежним відповідачем за даним позовом.

В силуст.141 ЦПК України у разі відмови у позові, судові витрати з відповідачів на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 34 Конституції України, ст.ст.94, 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст.1, 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст.2, 5, 10-13, 48, 76-82, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача начальник Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області Олендра Григорій Васильович до міського голови м.Нетішин Супрунюка Олександра Олексійовича, виконавчого комітету Нетішинської міської ради про захист ділової репутації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: Нетішинська міська військова адміністрація Шепетівського району Хмельницької області, , місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, вул.Шевченка,1.

Відповідачі:

- Міський голова м.Нетішин ОСОБА_1 , місце реєстрації адреса: АДРЕСА_1 ;

- Виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області, , місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, вул.Шевченка,1.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача:

- Начальник Нетішинської міської військової адміністрації Шепетівського району Хмельницької області Олендра Григорій Васильович, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Нетішин, вул.Шевченка,1.

Суддя: Сопронюк О.В.