Провадження № 2/357/932/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

16 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун Каріна Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , який діє через свого представника ОСОБА_3 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати за собою право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира перебувала у спільній власності ОСОБА_5 (прадід позивача), ОСОБА_6 (прабаба позивача), ОСОБА_4 (баба позивача) та ОСОБА_7 ( батько позивача). Позивач зазначає, що згідно архівних даних наявні актові записи про смерть № 1716 від 28.11.1994 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та актовий запис про смерть №1256 від 11.09.1997 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, батько позивача ОСОБА_7 одружився та після державної реєстрації шлюбу змінив прізвище на « ОСОБА_8 ». ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер. Так, усі власники квартири АДРЕСА_1 померли. Позивач не має можливості отримати дані щодо зареєстрованого за життя місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Представник позивача посилається на ст. 549 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої визнається, що спадкоємець отримав спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, оскільки ОСОБА_4 постійно була зареєстрована у спадковому будинку, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак, баба позивача не оформила право власності на спадкове майно, у вигляді часток квартири належних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Представник позивача, посилаючись на ст. 355, 357 ЦК України зазначає, що кожному із співвласників житла належало по 1/4 частині спадкової квартири. Батько позивача ОСОБА_10 з 06.02.2007 до часу смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . А тому його частку квартири ОСОБА_4 не прийняла в спадщину, однак на час смерті їй належало право власності на 3/4 частини спадкової квартири (1/4 частина квартири відповідно до свідоцтва про право власності та 2/4 частини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР). Позивач приходиться онуком ОСОБА_4 та оскільки його батько ОСОБА_9 помер раніше ніж його матір ОСОБА_4 , (баба позивача), то в силу вимог ст. 1266 ЦК України відповідно до якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, успадковує ту частку спадщини, яка за законом належала б його батькові ОСОБА_9 .

Позивач звернувся до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 в порядку представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України, так йому стало відомо, що із аналогічною заявою звернулась донька померлої спадкодавиці - ОСОБА_2 , яка проживає в спадковій квартирі та у неї залишилися всі документи, зокрема свідоцтво про народження спадкодавиці, яка народилася в РФ та її свідоцтво про одруження. Відповідач відмовляється спільно вирішити питання щодо спадкування даної квартири та надати будь-які документи. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру.

Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 23.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с. 46-47).

Ухвалою суду від 20.01.2025 витребувано від приватного нотаріуса Дерун К.А. матеріали спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 52-53).

22.01.2025 представник позивача ОСОБА_3 подала клопотання про доручення доказів (а.с. 61-65).

30.01.2025 на адресу суду надійшов лист приватного нотаріуса Дерун К.А. про розгляд справи за її відсутності (а.с. 66), витребувані матеріали спадкової справи № 15/2023 (а.с. 67-157).

Ухвалою суду від 18.02.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 158-159).

Позивач в судове засідання не з`явився, 16.04.2025 представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 11.03.2025 особисто під розписку отримала матеріали позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження по справі, жодних заяв, клопотань, відзиву до суду не подала.

Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун Каріна Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, 30.01.2025 подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 66).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 11 січня 1994 року (а.с. 12).

З відповіді КП КОР «Київське обласне БТІ» вих. № БЦ 5065/1 від 17.09.2024, вбачається, що відповідно до паперових носіїв станом до 01.01.2013 за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області 11.01.1994 р. за №7068 (реєстрова книга №107, реєстровий №12514) (а.с. 13).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився позивач ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , батьками зазначені ОСОБА_7 , ОСОБА_11 (а.с. 21).

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_7 , у зв`язку з укладенням 23 вересня 2015 року шлюбу, змінив прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя (а.с. 19).

За відомостями Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, ОСОБА_12 з 06.02.2007 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого повторно 21.06.2024 (а.с. 20).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 2, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18).

Тобто ОСОБА_4 є бабою позивача ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією про реєстрацію місця проживання особи № 15.2-03/2274 від 29.10.2024, ОСОБА_4 з 05.02.1992 по 15.03.2023 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 22).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації смерті № , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 17).

Відповідно до інформації з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області за №30.1-33/1816 від 11 вересня 2024 року, в архіві відділу виявлено актовий запис про смерть №1256 від 11.09.1997 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 ) складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до інформації з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області за №30.1-33/1707 від 16 серпня 2024 р. в архіві відділу виявлено актовий запис про смерть №1716 від 28.11.1994 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 ) складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Встановлено, що приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А., за заявою позивача, заведено спадкову справу за № 15/2023, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 (а.с. 67-157).

Також, з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , до приватного нотаріуса Дерун К.А. звернулась ОСОБА_2 , донька спадкодавиці (а.с. 88).

З матеріалів спадкової справи № 15/2023 вбачається, що нотаріусом було здійснено перевірку наявності заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та отримано відомості про відсутність відомостей у спадковому реєстрі щодо зазначених осіб (а.с. 93-96).

А тому, можна дійти висновку, що спадкові справи після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 не заводились.

Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. від 11.04.2024, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця оригіналів документів, що підтверджують право власності на відповідну частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 25).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Тобто під спадкуванням за правом представлення розуміється особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом (та деяких інших осіб), коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини нібито заступає її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступенів, це означає, що у разі смерті до відкриття спадщини дітей спадкодавця, право на спадкування переходить до їхніх дітей (онуків спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини онуків спадкодавця, право на спадкування отримають їхні діти (правнуки спадкодавця) тощо.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.04.2024 року у справі № 154/3846/20.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , право власності на спадкову квартиру належало чотирьом особам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , без визначення часток.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Враховуючи викладене, можливо дійти до висновку, що кожному співвласнику належало по 1/4 частці квартири.

Так судом встановлено, що позивач приходиться онуком спадкодавця ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 за життя не оформила свої спадкові права після смерті її батьків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

З долученої до матеріалів справи інформації про реєстрацію місця проживання особи № 15.2-03/2274 від 29.10.2024, вбачається, що ОСОБА_4 з 05.02.1992 по 15.03.2023 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто на момент смерті своїх батьків постійно проживала та була зареєстрована у спадковому будинку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (чинної на момент смерті батьків спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_10 був звреєстрований у селі Дрозди, то ОСОБА_4 не прийняла спадщину, у вигляді 1/4 частки на спадкову квартиру. А тому, можна дійти висновку, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину з дня смерті її батьків, на належну їм частину квартири, а тому їй належало 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Таким чином судом з`ясовано, що позивач є сином ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 та онуком ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , тому відноситься до кола спадкоємців першої черги і прийняв спадщину за правом представлення на спадкове майно, оскільки звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у передбачений законом строк, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за правом представлення на спадкове майно, зокрема на частку квартири АДРЕСА_1 , через відсутність документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно, про що нотаріусом винесена постанова. Відповідач ні в який спосіб не заперечила і не спростувала позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 80 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки, до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, звернулась також відповідач ОСОБА_2 , яка являється донькою спадкодавця та входить у першу чергу спадкування, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування за правом представлення на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 (3/4 : 2), що залишилися після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4,10-13,76-81,263-265, 273,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядкування спадкування за правом представлення, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун Каріна Анатоліївна, адреса: вул.Млинова, 24, м.Біла Церква, Київська область, 09117.

Повний текст рішення суду, з урахуванням ч. 3 ст. 124 , ч. 6 ст. 259 ЦПК України, виготовлено 28 квітня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола