Справа № 564/4516/24
15 квітня 2025 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
представник третої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Костопільської міської ради - Майданець О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах Костопільської міської ради Рівненської області, Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав
Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Костопільської міської ради, орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/3 частки від всіх видів її доходу, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частики від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначає, що виховує своїх онуків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що мати дітей є її дочка ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Зазначає, що на цей час відповідачі не проявляють інтересу, щодо життя дітей, із серпня 2024 року не бачать дітей, не беруть жодної участі у вихованні дітей.
Також зазначає, що фактично самостійно виховує онуків, та бажає оформити опіку над ними.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовні заяві, та просила суд задоволити позов.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.
Представники третіх особі в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотаннями про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст.280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження та актовим записом про шлюб.
Судом встановлено, що батько неповнолітного ОСОБА_4 , - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Судом встановлено, що усі обов`язки щодо виховання, навчання та утримання неповнолітнього ОСОБА_4 виконує бабуся - позивачка ОСОБА_1 , яка забезпечує онука необхідним сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям, технічними засобами для онлайн-навчання, відповідально ставиться до виховання дитини, створює необхідні умови для догляду та забезпечення базових потреб дитини, піклується про духовний та фізичний розвиток, підтримує постійний телефонний зв`язок з класним керівником та адміністрацією ліцею, дослухається до порад педагогів. Мати дитини участі у вихованні, навчанні та утриманні сина не приймає, не підтримує телефонного зв`язку з класним керівником, батьківські збори не відвідує, що підтверджується інформацією з Костопільського ліцею №3.
З інформації з спеціальної школи в м.Костопіль, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 приводить та забирає неповнолітню ОСОБА_5 зі школи, забезпечує всім необхідним приладдям, спілкується з педагогами, цікавиться успіхами онуки. Батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - відповідачі по справі, не цікавляться її навчанням, батьківські збори не відвідують.
З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом встановлено, що із 12.09.2024 у службі у справах дітей міської ради на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, перебували малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку зі ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Мати ОСОБА_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проживає разом із дітьми, не забезпечує їх, не піклується про їхнє здоров`я, не готує до самостійного життя. Батько ОСОБА_5 - відповідач ОСОБА_3 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проживає разом із донькою, не забезпечує її, не піклується про її здоров`я, не готує до самостійного життя. Наказом від 06.07.2023 був зарахований на військову службу за призовом у воєнний час, а з 04.05.2024 вважається таким, що самовільно залишив частину. Наказом служби у справах дітей Костопільської міської ради від 10.02.2025 №5 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та влаштовано на тимчасове проживання у сім`ю позивачки ОСОБА_1 . Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а відповідача ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_5 .
Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.
Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При вирішенні даної справи, суд враховує також і практику ЄСПЛ, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, вказано на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України").
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Враховуючи, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, не бажають змінюватися, вчиняти дії для покращення ситуації яка склалася, жодного разу в судове засідання не з`явилися, з часу перебування справи на розгляді в суді (з 28.11.2024), не вчинили жодних дій для покращення ситуації, що склалася, то суд приходить до висновку, що наявні підстав для позбавлення відповідачів батьківських.
Разом з тим, суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд дійшов наступних висновків.
Так, частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Так, згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 становить 3196 гривень.
Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідачки на користь особи або закладу, де будуть перебувати малолітні діти, аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки від всіх видів її доходів, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а з ОСОБА_3 на користь особи або закладу, де буде перебувати малолітня дитина, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка звернулася до суду з позовом 28.11.2025 року, а тому, за правилами ст.191 Сімейного кодексу України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , 1211,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 81, 141, 206, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах Костопільської міської ради Рівненської області, Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь особи або закладу, де будуть перебувати малолітні діти, аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки від всіх видів її доходів, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 28.11.2024 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь особи або закладу, де буде перебувати малолітня дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 28.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.
Роз`яснити відповідачам у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Треті особи:

Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Костопільської міської ради, м.Костопіль, вул.Свободи 3, Рівненської області.

Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненської області, с.Мала Любаша, вул.Соборна 10, Рівненського району Рівненської області.

Повне судове рішення складено 25.04.2025.

СуддяО. С. Цвіркун