Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заруби Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони з 04.09.2012 року по 03.06.2015 року. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини до 2020 року, а з того часу не допомагає. Донька є інвалідом дитинства, потребує постійного догляду, ОСОБА_4 з метою захисту права дитини на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, позивач звернулася до суду з даним позовом і просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року і до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Про розгляд справи відповідач був повідомлений в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Як вбачається з рекомендованого повідомлення, відповідач відмовився отримувати поштове повідомлення.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача.

Процесуальні дії у справі:

18.03.2025 року до суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 року головуючим суддею визначено Тептюка Є.П.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.03.2025 року позовну заяву прийнто до розгляду з відкриттям провадження.

Встановлені судом обставини:

Судом, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що сторони з 04.09.2012 року по 03.06.2015 року. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 дитини інваліда ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання є дитиною інвалідом, законним представником (опікуном) є ОСОБА_1 .

Отже судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під опікою та на утриманні своєї матері ОСОБА_1 .

Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 21 від 16.05.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.02.2023 року має встановлену інвалідність, в зв`язку з психічними розладами у вигляді когнітивної недостатності до ст. імбецильності, мовними порушеннями з низьким рівнем соц. функціонування.

Вказаний діагноз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується медичним висновком № 18 від 16.02.2023 року.

Норми права, що підлягають застосуванню:

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до досліджених доказів, стан здоров`я ОСОБА_3 не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності дитини.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та повноті, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони з 04.09.2012 року по 03.06.2015 року. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання є дитиною інвалідом, законним представником (опікуном), якої є ОСОБА_1 .

Отже судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під опікою та на утриманні своєї матері ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.02.2023 року має встановлену інвалідність, в зв`язку з психічними розладами у вигляді когнітивної недостатності до ст. імбецильності, мовними порушеннями з низьким рівнем соц. функціонування.

Оскільки дитина потребує стабільної та достатньої матеріальної допомоги і з боку батька, вважаючи на її фізичний стан, є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача.

Доказів того, що відповідач має на утриманні інших осіб або є непрацездатним за станом здоров`я, останнім не надано. За таких обставин, враховуючи стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зауважує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому вимога позивача про стягнення аліментів з 01.09.2020 року задоволенню не підлягає.

Судові витрати:

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, під час розгляду справи в суді. Отже з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн., від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду. Доказів того, що відповідач звільнений від сплати судового збору останнім суду не надано.

Керуючись ст.ст.180-183 СК України та ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2025 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у справі, що складаються із судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішення щодо стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Є. П. Тептюк