РІШЕННЯ

Іменем України

23.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за договором позики 30487,33 грн. та понесених судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 2393422. 13.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики № 2393422 від 26.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 2393422 від 26.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84421,33 грн., з яких: 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 76820,85 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, 2550,48 грн. сума заборгованості з комісії.

Позивач вказує, що відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов`язання передбачені Договором, ухиляється від виконання зобов`язань перед Банком. Внаслідок цього утворила заборгованість в сумі 84421,33 грн.

У зв`язку з чим, з урахуванням принципу розумності, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" суму заборгованості в розмірі 30487,33 грн., з яких 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22886,85 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2550,48 грн. сума заборгованості з комісії.

Ухвалою судді від 03 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 2393422.

Згідно з п.2.1 Договору, зацим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Підписанням Договору позики відповідач також підтвердив, що він вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики (пп. 8.3.5 та 8.3.6 договору позики).

Правилами, розміщеними на сайті товариства (https://money4you.ua/pronas/normatyvna-dokumentatsiya/), зокрема п. 4.3.1 передбачено, що договір позики фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційні системі товариств, дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електроне; комерцію».

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

13.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики № 2393422 від 26.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників 13.10.2021 до Договору факторингу № 13/10-2021від 13.10.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84421,33 грн., з яких: 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8039,85 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою; 2550,48 грн. - сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.

Згідно з Договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за Договором позики № 2393422 від 26.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84421,33 грн., з яких: 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 76820,85 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, 2550,48 грн. сума заборгованості з комісії.

Відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Позивач з урахуванням принципу розумності, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" суму заборгованості в розмірі 30487,33 грн., з яких 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22886,85 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2550,48 грн. сума заборгованості з комісії.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Отже, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за умовами договору позики, укладеного з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

ТОВ "Коллект Центр" просило стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до умов договору позики №2393422 від 26.05.2021 року, сума позики становила 5050 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 0,89550% за день. Строк кредитування 30 днів.

Отже, розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором позики №2393422 від 26.05.2021 року в межах строку кредитування становить 1356,69грн. грн. (5050 *0,89550%*30/100%), в іншій частині, заборгованість за процентами стягненню з відповідача не підлягає.

Суд не приймає до уваги інші, визначені у договорі процентні ставки (середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, базову процентну ставку за позикою, фіксовану: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою, проценти на прострочену позику, фіксовані: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою), оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про те, що в частині визначення розміру заборгованості за договором позики №2393422 від 26.05.2021 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі з 6406,69 грн., з яких: 5050 грн. сума позики, а 1356,69 грн. проценти за користування позикою.

За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник не виконав свої зобов`язання за договором позики, проте нарахування процентів продовжувалося поза межами дії договору, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №2393422 від 26.05.2021 року в розмірі сумі 6406,69 грн., яка складається з 5050,00 грн. - основної суми боргу та 1356,69 грн. - заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом, між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АФССІСТАНС» укладено заявку про надання юридичною допомоги № 5 від 04.11.2023 року. Відповідно до акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 року загальна вартість послуг, наданих позивачу становить 13000,00 грн.

Враховуючи незначну складність справи, предмет спору, значення справи для позивача, кількість часу, витраченого представником позивача для підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, виходячи із засад розумності розміру витрат на правничу допомогу та пропорційності позовних вимогам, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2500 гривень.

Враховуючи дії позивача, який допустив заборгованість за договором позики, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 178, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за Договором позики №2393422 від 26.05.2021 в сумі 6406,69 грн., з яких: 5050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1356,69 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судові витрати на праву допомогу в розмірі 2500 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: м. Київ вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Мигаль Г.П.