г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3591/24
Номер провадження 2/213/275/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Мазуренка В.В.

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконком Інгулецької районної у місті ради в м. Кривому Розі як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила позбавити відповідача батьківських прав.

Відзив не надавався.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили врахувати наданий органом опіки та піклування висновок.

09.09.2024р. відкрито провадження по справі.

12.03.2025р. закрито підготовче судове засідання.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили суду, що малолітній ОСОБА_3 проживає з народження з позивачем. Вказали, що відповідач не цікавиться дитиною, не піклується про дитину, не утримує, не купує одяг, їжу, іграшки. Вказували, що відповідач зловживає наркотичними засобами. Вказували, що позивач не чинить перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною, але відповідач не бажає спілкуватись з дитиною. та покинула її на позивача.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.7; відповідь ДРАЦС від 29.03.2025р.).

Таким чином встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , а позивач є його бабусею.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.01.2025р. по АДРЕСА_1 , квартира належить позивачу, санітарний стан задовільний, в наявності м`які та корпусні меблі, побутова техніка; для дитини об лаштована окрема кімната, в наявності дитяче ліжко, візок, одяг (а.с.33).

Відповідно до Акту від 12.08.2024р. малолітній ОСОБА_3 , 2023р.н., проживає з позивачем без реєстрації по АДРЕСА_1 з грудня 2023р. Позивач самостійно виховує дитину, відповідач не проживає у даній квартирі та вихованням і утриманням дитини не займається (а.с.8).

Відповідно до Вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2022р. відповідач визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст 309 КК України (а.с.9).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідач, будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_3 не здійснює свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання. Відповідач не опікується дитиною, не цікавиться її здоров`ям, харчуванням, розвитком; відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться нею, залишила дитину позивачу; відповідач не займається вихованням дитини; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для розвитку дитини.

Згідно зі ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до Рішення Органу опіки та піклування виконкому Центрально-міської районної у місті ради від 18.12.2024р. вирішено доцільним позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , 2023р.н. (а.с.30-31), вказано, що відомості про батька дитини вказані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України; малолітній проживає з бабусею (позивач). ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням дитини. ОСОБА_2 притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, та вихованням дитини займається бабуся. Відповідач з дитиною не проживає, вихованням та утриманням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться життям та здоров`ям. Відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків і не проявляє до сина батьківського піклування та турботи.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина є доведеними, в даному випадку за досліджених обставин найкращим інтересам дитини буде відповідати позбавлення відповідача батьківських прав, тому наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, та саме таке рішення відповідає вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, застосовуваний захід щодо позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 19, 150, 164-166, 180,182,196 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконком Інгулецької районної у місті ради в м. Кривому Розі як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Третя особа: виконком Інгулецької районної у місті ради в м. Кривому Розі як орган опіки та піклування, , м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, б.1.

Суддя В.В. Мазуренко