Справа № 317/1193/25
Провадження № 2/317/835/2025
28 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі «Позивач») до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про стягнення боргу за договором позики.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
08 травня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6202165. Цим договором ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на суму 5 000 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за позикою. В цей же день відповідачу були надані кредитні кошти.
28 серпня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 28082024/2, яким право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 6202165 від 08.05.2024 передане позивачу.
Станом на момент укладення договору факторингу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 14 696,00 гривень, з яких:
5 000,00 гривень заборгованість за кредитом;
5 496,00 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом;
4 200,00 гривень заборгованість за неустойкою.
Крім того, 05 травня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79671449. Цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит на суму 10 000 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за позикою. В цей же день відповідачу були надані кредитні кошти.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 14/06/21 та відповідні додаткові угоди до нього, якими право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 79671449 від 05.05.2024 передане позивачу.
Станом на момент укладення договору факторингу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 17 110,00 гривень, з яких:
10 000,00 гривень заборгованість за кредитом;
2 250,00 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом;
4 860,00 гривень заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою.
Загальна сума позовних вимог в даній справі становить 31 806,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Ухвалою від 28.04.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до умов кредитного договору № 6202165 від 08 травня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5 000 гривень строком на 360 днів. Вказаний договір підписано в електронній формі.
В матеріалах справи також міститься договір факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024, яким право вимоги до ОСОБА_1 за Договором передане позивачу. Вказане підтверджується й відповідним витягом з реєстру боржників.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 5 000 гривень за цим кредитним договором.
Окрім суми основного боргу позивачем за договором від 27.01.2024 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 5 496 гривень 00 копійок.
Суд констатує, що сторони договору визначили розмір та порядок нарахування процентів. Відповідачем до суду відповідний розрахунок, який би спростовував правильність нарахування процентів по договору № 6202165 від 08.05.2024, не надавався.
Таким чином, частина позовних вимог про стягнення процентів за договором № 6202165 від 08.05.2024 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, за договором № 6202165 від 08.05.2024 позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 4 200,00 грн. Суд констатує, що вказана сума нарахована відповідно до розділу 4 Договору.
В той же час, починаючи з 24 лютого 2022 року в Україні діє правовий режим воєнного стану.
У відповідності до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за договором № 6202165 від 08.05.2024 задоволенню не підлягають.
Розглядаючи позовні вимоги за договором № 79671449 від 05.05.2024, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 2.1. Договору № 79671449 від 05.05.2024 відповідач ОСОБА_1 отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредит на суму 10 000 гривень. Строк кредитування встановлено п. 2.2. Договору на 30 днів. Процентна ставка узгоджена сторонами у розмірі 0,75 % на день.
Сума основного боргу за договором відповідачем не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.
Щодо нарахованих відсотків в розмірі 2 250,00 гривень, судом встановлено наступне.
Як вбачається з наданої позивачем «Таблиці обчислення загальної вартості кредиту…» (Додаток № 1 до Договору від 05.05.2024), сторонами на строк кредитування узгоджені проценти в розмірі 2 250,00 гривень, виходячи зі строку користування кредитом до 03 червня 2024 року включно.
Ця сума процентів обґрунтована умовами договору та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим договором.
Стосовно стягнення процентів за понадстрокове користування позикою на суму 4 860,00 гривень за період після 03 червня 2024 року, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору строк кредитування встановлений до 03 червня 2024 року включно. Зі спливом цього строку, тобто з 04 червня 2024 року, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю його заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі.
Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі.
Таким чином, нарахування процентів за договором № 79671449 від 05.05.2024 за період після 03 червня 2024 року є необґрунтованим, оскільки здійснений поза межами строку кредитування. Позовні вимоги про стягнення процентів за понадстрокове користування позикою за договором від 05.05.2024 задоволенню не підлягають.
Загальна сума позовних вимог, яка підлягає задоволенню, становить: 5 000,00 грн. + 5 496,00 грн. + 10 000,00 грн. + 2 250,00 грн. = 22 746,00 грн.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 22 746 (двадцять дві тисячі сімсот сорок шість) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 165 (дві тисячі сто шістдесят п`ять) гривень 47 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін