Номер провадження: 22-ц/813/1366/25
Справа № 1519/7008/2012
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

22.06.2023 року суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що 09.08.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» укладено Договір № ОД07/08/2007/840-К/134. На забезпечення виконання умов вищевказаного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір поруки. У зв`язку із приведенням статуту у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра».

14.10.2014 року Малиновським районним судом міста Одеси прийнято рішення по справі № 1519/7008/2012 про: 1) стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» в особі Одеського регіонального управління ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № ОД07/08/2007/840-К7134 від 09.08.2007 року у розмірі 54 660,25 доларів США (п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят доларів США 25 цент.), що на день прийняття рішення за курсом НБУ складає 436724,47 гривень (чотириста тридцять шість сімсот двадцять чотири грн.. 47 коп.), що складається з: - заборгованість по тілу кредиту - 33753,40 доларів США (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят три доларів США 40 цент.), що складає 269 682,92 гривень (двісті шістдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дві грн.. 92 коп.); - заборгованість по відсоткам - 12013,18 доларів США (дванадцять тисяч тринадцять доларів США 18 цент.), що складає 95982,91 гривень (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві грн.. 91 коп.); - штраф за порушення виконання умов договору - 4140,0 доларів США (чотири тисячі сто сорок доларів США 00 цент.), що складає 33077,77 гривень (тридцять три тисячі сімдесят сім грн.. 77 коп.); - пеня за прострочення сплати кредиту - 4753,67 доларів США (чотири тисячі сімсот п`ятдесят три дол. 67 цент.), що складає 37980,87 гривень (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят грн.. 87 коп.); 2) стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір в розмірі 3219,0 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.06.2021 замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» () у цивільній справі № 1519/7008/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Виконавчі листи щодо боржників перебувають у заявника, однак пред`явити їх до виконання не має можливості, оскільки строк на їх пред`явлення закінчився.

При цьому, із відміток на виконавчих листах вбачається, що вони були неодноразово пред`явленні до органів ДВС.

З аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ встановлено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Крім того, запровадження процедури ліквідації, що була поєднана зі зміною органів управління ПАТ «КБ «Надра» на посадових осіб держави - уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та супроводжувалось масовим скороченням штату ПАТ «КБ «Надра», не могло не вплинути на організацію виробництва і праці, наслідком чого став пропуск пред`явлення виконавчих документів до виконання та їх втрата.

Процедура ліквідація банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду із відчуження великої кількості активів, також вплинула на пропущення процесуальним строків.

Попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Рішення від 14.10.2014, яке прийняв Малиновський районний суд міста Одеси про стягнення заборгованості за кредитним договором, на теперішній час є невиконаним, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2023 року заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (, м. Київ, пл. Солом`янська, 2) строк пред`явлення виконавчих листів, виданих у справі № 1519/7008/2012 Малиновським районним судом міста Одеси, до виконання щодо боржників ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявник вже звертався до суду із заявою від 18.02.2021 року про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку, для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядалася судом у 2021 році. Як на підставу поновлення строку Заявник вказував - процедуру ліквідації банку, а також на втрату виконавчого листа. Згідно ухвали від 10 червня 2021 року, заяву Заявника було задоволено частково та замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», в іншій частині відмовлено. Таким чином, судом першої інстанції не було поновлено Заявнику строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та було визнано причини пропуску строку неповажними. Зокрема, судом зазначено, «судом критично оцінюється ця обставина, оскільки контроль за здійсненням виконавчого провадження відноситься внутрішньо організації роботи банку, уповноваженої особи на ліквідацію банку або правонаступника і не є поважною причиною пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання». Таким чином, судом першої інстанції вже було розглянуто цю обставину, встановлено, що вона не поважною для відновлення строку та зроблено відповідні висновки в ухвалі від 10.06.2021 року. Крім того, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено виключно з вини Кредитора. Виконавчі листи були видані 03.11.2014 року, отже, строк пред`явлення виконавчих листів становив до 03.11.2015 року (п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Заявником не наведено причини, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано таких доказів, а тому судом першої інстанції не було встановлено усіх обставин справи. Скаржник зауважує, що судом першої інстанції було встановлено в ухвалі суду від 10.06.2021 року та у оскаржуваній ухвалі суду від 20 вересня 2023 року, що «із відміток на виконавчих листах вбачається, що вони були неодноразово пред`явленні до органів ДВС». Проте, із матеріалів справи (а.с. 204-205), вбачається, що в/п по виконавчим листам було розпочато у 2016 році. При цьому, згідно виконавчих листів від 11.11.2014 року, вбачається, що вони поверталися два рази, перший раз до 2016 року, інший вже після 2016 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становив до 03.11.2015 року. Доказів того, що стягувач звертався до виконавчої служби до зазначеного строку (03.11.2015 року) матеріали справи не містять. Також, процедура ліквідації не є поважною причиною в даному випадку. Проте, судом першої інстанції взагалі не було звернуто увагу, на ту обставину, що п. 11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було внесено до закону лише 23.05.2020 року. Таким чином, до даної дати, банк, як Кредитор мав можливість звернутися до виконавчої служби за для виконання рішення суду та пред`явити виконавчі листи до виконання. Скаржник вважає, що єдиною причиною пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання є халатність кредиторів, яка стала причиною пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи на 15.04.2025 року о 16:00 годині, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотав, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Присутні у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Гареєв Євген Шамільович та в режимі відеоконференції представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» адвокат Філатова Ольга Сергіївна не заперечували проти розгляду справи за фактичною явкою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість сторін по справі про розгляд справи та відсутності від них клопотань про відкладення судового засідання, колегія суддів не бачить перешкод для розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем (боржником) ОСОБА_3 ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а представником відповідача (боржника) ОСОБА_1 не надано суду доказів наявності повноважень стосовно права оскарження зазначеної ухвали суду і в частині іншого відповідача, тому ухвала суду першої інстанції в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно ОСОБА_3 не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку№ 12 від 24.10.2008 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, якою поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» строк пред`явлення виконавчих листів, виданих у справі № 1519/7008/2012 Малиновським районним судом міста Одеси, до виконання щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що «початок процедури ліквідації ПАТ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого листа до виконання, що й призвело до пропущений процесуальних строків, таким чином, поновлення процесуального строку заявнику, що був пропущений через перебування первісного кредитора на стадії ліквідації, де було прийняте рішення про початок процедури тимчасової адміністрації, неможливість пред`явлення виконавчого документа в межах строку, в силу норм Закону України «Про виконавче провадження», що виключає наявність вини ТОВ «Консалт Солюшенс», як правонаступника Банку, є поважною причиною пропуску такого строку, а також є підставою для поновлення такого строку».

При цьому, суд першої інстанції зробив посилання на положення п. 11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» банк, в якому запроваджено процедуру ліквідації, не має можливості стягувати заборгованість в порядку пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Таким чином, у разі пред`явлення виконавчого документу органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю банком, по відношенню до якого прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, спричинило б повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, матеріали справи підтверджено.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.10.2014 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1519/7008/2012 про:

1) стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» в особі Одеського регіонального управління ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № ОД07/08/2007/840-К7134 від 09.08.2007 року у розмірі 54 660,25 доларів США (п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят доларів США 25 цент.), що на день прийняття рішення за курсом НБУ складає 436 724,47 гривень (чотириста тридцять шість сімсот двадцять чотири грн.. 47 коп.), що складається з: - заборгованість по тілу кредиту - 33753,40 доларів США (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят три доларів США 40 цент.), що складає 269 682,92 гривень (двісті шістдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дві грн. 92 коп.); - заборгованість по відсоткам 12 013,18 доларів США (дванадцять тисяч тринадцять доларів США 18 цент.), що складає 95982,91 гривень (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві грн. 91 коп.); - штраф за порушення виконання умов договору 4 140,0 доларів США (чотири тисячі сто сорок доларів США 00 цент.), що складає 33 077,77 гривень (тридцять три тисячі сімдесят сім грн. 77 коп.); - пеня за прострочення сплати кредиту 4 753,67 доларів США (чотири тисячі сімсот п`ятдесят три долари 67 цент.), що складає 37 980,87 гривень (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят грн. 87 коп.);

2) стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір в розмірі 3 219,0 грн.

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника 1 завершено виконавчі провадження № 52673257 та №52673233 в Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника 2 завершено виконавчі провадження №52668349 та №52668715 в Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом - Банк, , та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070 А 3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №ОД07/08/2007/840-К/134 від 09.08.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», .

20.08.2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №ОД07/08/2007/840-К/134 від 09.08.2007 року, перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», , надалі за текстом - Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №ОД07/08/2007/840-К/134 від 09.08.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (Новий кредитор).

На виконання рішення суду по справі №1519/7008/2012 від 14.10.2014 року Малиновський районний суд м. Одеси видав Банку виконавчі листи.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.06.2021 замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» () у цивільній справі № 1519/7008/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №1519/7008/2012 стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

Також, згідно вищевказаної ували встановлено такі обставини: «за відповіддю Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 21449 від 11.05.2021 року та № 18763 від 14.05.2021 року на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2021 року, справа за № 1519/7008/2012 повідомлено, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділах виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року по справі № 1519/7008/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором не перебуває».

Вказана ухвала суду не оскаржувалась сторонами в апеляційному порядку, є чинною і набрала законної сили.

Колегія суддів виходить за наступного.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року в справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

За змістом статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на момент видачі виконавчих листів (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною першою статті 371 ЦПК України 2004 року було передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зазначене право стягувача також було закріплено у частині другій статті 24 Закону України № 606-XIV.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалене 14.10.2014 року Малиновським районним судом міста Одеси рішення набрало законної сили 24.10.2014 року, фактично отримані банком 11.11.2014 року.

При цьому, згідно відповіді Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 21449 від 11.05.2021 року та № 18763 від 14.05.2021 року вбачається, що Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділах виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року по справі № 1519/7008/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором не перебуває.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 2 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 1 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Таким чином, дія пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, не застосовується на даних правовідносин, оскільки строк подання виконавчих листів до виконання відносно боржників сплив 25 жовтня 2015 року.

Вказані обставини також підтвердженні ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.06.2021 року, якою замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС, проте у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Звертаючись із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у 22.06.2023 року до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» мотивувало вказану заяву тим, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012), оскільки рішення від 14.10.2014 року, яке прийняв Малиновський районний суд міста Одеси про стягнення заборгованості за кредитним договором, на теперішній час є невиконаним, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

Виконавчі листи щодо боржників перебувають у заявника, однак пред`явити їх до виконання не має можливості, оскільки строк на їх пред`явлення закінчився.

При цьому, із відміток на виконавчих листах вбачається, що вони були неодноразово пред`явленні до органів ДВС.

Процедура ліквідація банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду із відчуження великої кількості активів, також вплинула на пропущення процесуальним строків.

Попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Рішення від 14.10.2014 року, яке прийняв Малиновський районний суд міста Одеси про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке вступило в законну силу 24.10.2014 року, і на теперішній час є невиконаним, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

За частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З наведеного слідує, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Окрім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Заявником не зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів, які заважали ще первісному стягувачу звернутися до державної виконавчої служби чи приватного виконавця із заявою про примусове виконання виконавчого документа у встановлений законом строк після його отримання 11.11.2014 року, про що містяться розписка, а також не наведено поважні обставини, що не залежали від його волевиявлення і внаслідок яких він пропустив строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Встановлено, що первісний стягувач за виконавчими листами - ПАТ «КБ «Надра» на час відступлення прав вимоги 04.08.2020 року новому кредитору - ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», вже втратив право на пред`явлення виконавчих документів до виконання і відомостей про переривання перебігу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи не містять.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України), тобто станом на 04.08.2020 року, то право на пред`явлення виконавчих листів до виконання не набув, як подальший кредитор - ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», а потім і ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення, що набрало законної сили, банк не вчиняв і доказів вжиття останнім можливих заходів щодо примусового стягнення заборгованості заявник не надав.

Посилання заявника на запровадження в ПАТ «КБ «Надра» процедури ліквідації як на поважну причину пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, є необґрунтованими.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 5 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року строком на три місяці, який було продовжено до 05 червня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Рішенням виконавчої дирекції ПАТ КБ «Надра» від 22 червня 2020 року №1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ КБ «Надра» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

На теперішній час ПАТ КБ «Надра» перебуває у процесі ліквідації та не є ліквідованим.

Отже, процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» було розпочато з 05 червня 2015 року та яка триває і на теперішній час, тоді як після отримання уповноваженою особою Банку виконавчих листів 11.11.2014 року, граничний строк можливості примусового виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 збігав 25.10.2015 року (після спливу 1 року з часу вступу рішення в законну силу).

Уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Питання внутрішньої діяльності ПАТ «КБ «Надра» як юридичної особи, навіть у випадку перебування на стадії ліквідації та кадрових змін не можуть в достатній мірі впливати на вирішення питання поновлення пропущеного строку.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12.

Будь-яких інших причин зволікання виконання рішення не зазначено і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено причин, які би не залежали від волі стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк.

Апеляційний суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 19 червня 2024 року в справі №1423/14904/2012 (провадження №61-16226св23) зазначено, що сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися, однак визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження. Відступлення прав вимог не є причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду.

Посилання заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з посиланням на Конституцію України та практику Європейського суду з прав людини щодо гарантії виконання судових рішень, колегія суддів відхиляє, виходячи з такого.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Отже, закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року №2-988/10, від 23 січня 2020 року у справі №523/3338/18.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції зроблено таке посилання: «положень п. 11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» банк, в якому запроваджено процедуру ліквідації, не має можливості стягувати заборгованість в порядку пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Таким чином, у разі пред`явлення виконавчого документу органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю банком, по відношенню до якого прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, спричинило б повернення виконавчого документу без прийняття до виконання»,

Проте, колегією суддів вказаний висновок відхиляється з огляду на те, що норму пункту 11 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку із положеннями спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слід розуміти так, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку-боржника, тобто саме коли банк, в якому запроваджена тимчасова адміністрація та/або розпочата процедура ліквідації, є боржником, а не стягувачем за виконавчим документом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/16 (провадження № 12-20гс18) зазначено аналогічний за змістом висновок про те, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Крім того, у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила аналогічний за змістом висновок, зокрема те, що у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Наявність норми пункту 11 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, не може бути застосованою до правовідносин, які склались між сторонами виконавчого провадження у ці справі, оскільки дана норма була доповнена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX, який набув чинності 23.05.2020 року.

Тобто зміни до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» набули чинності вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому дана норма може впливати на строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у разі, якщо виконавчий лист був пред`явлений до виконання в межах строку його пред`явлення, але був повернутий виконавцем без виконання в силу пункту 11 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку).

У справі, яка переглядається таких обставин не встановлено, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив до набуття чинності відповідних змін до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою було запроваджено пункт (абзац) 11 23.05.2020 року.

Таким чином заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Пуленко Анна Геннадіївна - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2023 року в частині поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (, м. Київ, пл. Солом`янська, строк пред`явлення виконавчих листів, виданих у справі № 1519/7008/2012 Малиновським районним судом міста Одеси, до виконання щодо боржника ОСОБА_1 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 1519/7008/2012 щодо боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений: 25.04.2025 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова