Справа № 569/7961/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання М. Янка,

представника заявника О. Соломон,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області,

про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свою представницю - адвокатку О. Соломон звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав:

- заборонити перебувати в місці проживання заявниці, що по

АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання заявниці;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати заявницю та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2013 року заявниця з ОСОБА_3 уклали шлюб, відтоді вони проживали разом у місті Рівному в орендованому житлі, вели спільний побут, бюджет, поділяли сімейні права та обов`язки. Під час перебування у шлюбі у заявниці та ОСОБА_4 народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.10.2023 № 569/17827/23, яке набрало законної сили 17.11.2023 шлюб між заявницею та ОСОБА_7 було розірвано. Починаючи з середини 2022 року поведінка ОСОБА_8 змінилася: він знов почав зловживати споживанням спитрних напоїв, погрожувати фізичною розправою, ображав заявницю, неодноразово це все відбувалося у присутності дітей. Заінтересована особа - ОСОБА_9 також притягався за вчинення домашнього насильства відносно заявниці у 2020 році - постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2020 №569/6065/20. У 20232025 роках Рівненський міський суд Рівненської області неодноразово притягував колишнього чоловіка заявниці до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї: постанова від 12.08.2022 у справі № 569/11083/22, постанова від 01.12.2023 у справі № 569/21700/23, постанова від 22.12.2023 у справі №569/24497/23. Окрім притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_10 також притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки перебував за кермом у стані наркотичного сп`яніння - постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 12.07.2024 № 569/12523/24. Неодноразово колишній чоловік заявниці вчиняє сварки та побиття у стані алкогольного сп`яніння, оскільки зловживає спиртними напоями. 09 квітня 2025 року ОСОБА_10 , перебуваючи у стані сп`яніння, учинив вдома сварку і знову бив заявницю. Вона викликала патрульну поліцію. Поліцейські на місті склали протокол про вчинення колишнім чоловіком домашнього насильства та виписали щодо ОСОБА_4 терміновий заборонний припис терміном на 10 діб. Заявниці було рекомендовано звернутися до Рівненського міського центру соціальних служб за психологічною допомогою як такій, що зазнала домашнього насильства від колишнього чоловіка у присутності малолітніх дітей. По теперішній час заявниця проходить реабілітацію. 10 квітня 2025 року до заявниці додому прийшли соціальні працівники з центру та стали свідками порушення ОСОБА_7 термінового заборонного припису. Колишній чоловік прийшов додому та учинив сварку, був агресивним, погрожував побиттям, була викликана поліція та його забрали. Однак він знов приходить до житла заявниці в той час, коли вона знаходиться на роботі. В один із останніх його візитів він викрав із квартири телевізор. Дії ОСОБА_8 викликають у заявниці страх і тривогу за її життя, фізичне та психічне здоров`я. Заявниця не може захиститися самостійно: навіть найменші спроби поговорити з колишнім чоловіком про його поведінку викликають у нього спалах агресії. З огляду на системний характер насильницької поведінки ОСОБА_2 заявниця звертається за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання заінтересована особа - ОСОБА_2 не з`явився, хоча про дачу, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівіненської області від 17.10.2023 розірвано.

Згідно з терміновим заборонним приписом серії АА №618630 від 09.04.2025 ОСОБА_2 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 10 діб.

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2020 у справі № 569/6065/20, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. У вказаній справі встановлено, що 10 квітня 2020 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_11 фізичного та психологічного характеру, а саме: кричав, ображав лайкою, шарпав за одяг, погрожував нанести тілесні ушкодження.

Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12.08.2022 у справі № 569/11083/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. У вказаній справі встановлено, що 16.07.2022 близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_9 за сіпльним місцем проживання вчинив психологічне і фізичне домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_11 в присутності малолітніх дітей, а саме: ображав лайкою та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 01.12.2023 у справі № 569/21700/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. У вказаній справі встановлено, що 26.10.2023 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_9 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_11 , ображав її лайкою та погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, намагався придавити горло, завдав декілька ударів.

Згідно з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22.12.2023 у справі № 569/24497/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді усного зауваження. У вказаній справі встановлено, що 05.11.2023 о 21 год. 21 хв. ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомив Рівненський РУП ГУНП в Рівненській області про місце свого тимчасового перебування під час дії ТПЗ стосовно кривдника серії АА № 129245 від 26.10.2023.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12.07.2024 у справі № 569/12523/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно листа з Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 22.04.2025, відповідно до ІТС "Інформаційний портал Національної поліції України" щодо ОСОБА_2 за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 було складено 6 протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, а також винесено три термінових заборонних приписів стосовно кривдника.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами, зокрема, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 09 квітня 2025, постановою від 12.08.2022 у справі № 569/11083/22, постановою від 01.12.2023 у справі № 569/21700/23, постановою від 22.12.2023 у справі №569/24497/23підтверджено вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства.

Приймаючи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання заявниці, що по АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання заявниці; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати заявницю та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав:

- заборонити перебувати в місці проживання заявниці, що по

АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання заявниці;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати заявницю та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

заявниця: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 );

заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

заінтересована особа: Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: вул. Героїв поліції, буд. 4, м. Рівне.

Повне судове рішення складене та підписане 25 квітня 2025 року.

Суддя О. Левчук