УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Руськополянської сільської ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання відплів дача про зупинення провадження у справі в зв`язку з направленням відповідача у довготривале службове відрядження до Республіки Кенія.

В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явились; про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином; представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та представника позивача; проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі заперечили.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; про причини неявки суду не повідомив.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

До Соснівського районного суду м. Черкаси від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Руськополянської сільської ради, про визначення місця проживання дитини, на період перебування відповідача у довготривалому службовому відрядженні.

Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

В клопотанні про зупинення провадження у справі позивач зазначає, що згідно Наказу Міністерства закордонних справ України від 20 січня 2025 року № 100-ос, ОСОБА_2 призначено з 03 лютого 2025 року на посаду чергового коменданта Посольства України в Республіці Кенія на час довготривалого відрядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки, у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався та діє до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі Закон № 1934-XII) Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону №1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст.263 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути наявними докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 , Наказом Начальника Головного центру від 24 січня 2025 року №82-ОС ОСОБА_2 з 30 січня 2025 року виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення та зарахований у розпорядження Голови Державної прикордонної служби України. Інформація про підстави та строк відрядження ОСОБА_2 до Республіки Кенія, а також щодо тривалості його відрядження наявна в Адміністрації Державної прикордонної служби України.

На виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь від 17 квітня 2025 №08/29303-25, що ОСОБА_2 не проходить військову службу в органах Державної прикордонної служби України переведених на бойовий стан. На підставі наказу Міністерства закордонних справ України від 20 січня 2025 року №100-ОС призначений на посаду чергового коменданта Посольства України в Республіці Кенія та згідно наказу Голови Державної прикордонної служби України від 21 січня 2025 року №138-ОС зарахований у розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 4.8 Положення про порядок добору, підготовки, обліку та направлення військовослужбовців Державної прикордонної служби України у довготермінові закордонні відрядження, призначені на посади чергових комендантів направляються у довготермінові відрядження на термін до двох років.

Отже звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідачем не надано, а судом не встановлено, що відповідач проходить службу у складі військових формувань переведених на бойовий стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ на території України, а також, що відповідач перебуває у зоні бойових дій.

Таким чином, підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, які передбачені п. 2 ч. 1 першої статті 251 ЦПК України, - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні.

Отже, зупинення провадження у справі в разі перебування відповідача у довготривалому службовому відрядження є правом, а не обов`язком суду.

Позивачем заявлено позов про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Розгляд справи відбувається за участю представника Служби у справах дітей. В матеріалах справи міститься відповідний висновок, складений Службою у справах дітей Руськополянської сільської ради.

Спір у справі стосується найвищих інтересів дитини, а тому потребує вирішення в розумні строки. З урахуванням тривалості перебування відповідача у відрядженні протягом двох років, враховуючи, що відповідачем не додано доказів неможливості приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції та/бо за участю представника, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено необхідними, достатніми доказами наявності підстав для зупинення провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 251, 252, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №712/10279/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Руськополянської сільської ради, про визначення місця проживання дитини, - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу, відповідачу та третій особі.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко