Номер провадження по справі 2/387/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Добровеличківка справу за позовом ОСОБА_1 до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на квартиру за набувальною давністю

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 31 червня 1974 року і до дня смерті бабуся проживала та була зареєстрована за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Ця квартира була надана їй Добровеличківською міжколгоспною будівельною організацією, про що їй було видано ордер на надання житлової площі у відомчому сімейному гуртожитку. Проте дату видачі ордера з самого документа встановити не можливо (оригінал ордеру знаходиться у позивача).

На час отримання ордеру ОСОБА_4 відповідно до статті 61 ЦК УРСР (1963 р.) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснювалося на підставі договору найму. Договір укладався в письмовій формі на основі ордера між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою або організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

В архівній довідці № Б-369/05-02 від 28.11.2023, виданій об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, підтверджується факт існування Добровеличківської міжколгоспної будівельної організації, починаючи з 1956 року.

У березні 1958 року до Добровеличківської міжколгоспної будівельної організації приєднали Тишківську міжколгоспну будівельну організацію. На початку 1979 року відбулося об`єднання Добровеличківського та Помічнянського міжколгоспбудів у одне підприємство. У квітні 1988 року на базі Добровеличківського відділення Помічнянської міжколгоспної будівельної організації було створено Добровеличківське районне кооперативно-державне міжгосподарське будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд», яке відповідно до рішення його засновників від 23.07.1993 було реорганізовано в Акціонерне монтажне об`єднання «Райагробуд», зареєстроване 15.11.1993 року. Це підприємство припинило діяльність та було ліквідоване в 2004 році на підставі рішення арбітражного суду.

Про будь-якого іншого нового власника зазначеної квартири, з моменту припинення діяльності Добровеличківської міжколгоспної будівельної організації та її останнього правонаступника, Акціонерного монтажного об`єднання «Райагробуд», відомостей немає.

Довідкою Добровеличківської селищної ради від 01 грудня 2023 року № 1438 підтверджується факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 31 червня 1974 року і до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відміткою в паспорті ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 (копія якого збереглася і додається до позову), її місце проживання було зареєстровано з 31 липня 1974 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з 31 червня 1974 року по 20 жовтня 2019 року бабуся позивачки, ОСОБА_4 , вільно, добросовісно та безперервно володіла квартирою, зазначеною в позові, та проживала в ній протягом більше 40 років (1974-2019 рр.), утримуючи це нерухоме майно за свій рахунок і на власний розсуд. Жоден із потенційних власників квартири не заявляв про свої права на неї, особливо за період з 2004 року з часу припинення діяльності Райагробуду, наймодавця за ордером, і до дати смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом свого життя вона не вирішила питання набуття цієї квартири у приватну власність.

Мати позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_4 (родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження, шлюб і рішенням про розірвання шлюбу копії додаються) померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Добровеличківка. ОСОБА_5 також проживала в зазначеній вище квартирі. Це підтверджується, зокрема, рішенням Добровеличківського районного суду від 09.04.2014 про розірвання шлюбу моєї мами з ОСОБА_6 , де вказано адресу її проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 . У заяві про прийняття спадщини від 09.04.2020, виданій нотаріусом Левітчук Г.Б., зазначено, що особу ОСОБА_5 встановлено за паспортом серії НОМЕР_2 від 16.12.1999, адреса проживання: АДРЕСА_1 (копія заяви додається). У цій заяві ОСОБА_5 вказала, що приймає спадщину, яка складається з усього майна, що залишилося після смерті матері, ОСОБА_4 .

Проте вказана квартира не входить і не може входити до спадкової маси, оскільки не належала на праві власності ОСОБА_4 , а лише була у її користуванні на підставі ордера з 1974 по 2004 рік, а потім за фактичним користуванням з 2004 року по 20 жовтня 2019 року.

Також зазначено, що відповідно до інформації комунального підприємства «Нілот» Добровеличківської селищної ради, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року № 301, рішенням Добровеличківської селищної ради від 26.01.2017 року № 5 та наказом директора КП «Нілот» від 30.01.2017 № 5, була створена комісія для списання з балансу підприємства багатоквартирних будинків та передачі технічної документації їхнім власникам.

Будинок АДРЕСА_2 був списаний з балансу КП «Нілот», а акт про списання та технічна документація на будинок були передані уповноваженій особі від жителів будинку, ОСОБА_7 .

Згідно з рішенням Добровеличківської селищної ради від 17 грудня 2015 року № 17, вулиця Тельмана на території смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області була перейменована на АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 24.03.2017, погодженого Добровеличківським селищним головою І. Погрібніченком та затвердженого директором КП «Нілот» А. Даниленко, комісія у складі голови комісії Даниленка А.Г. (керівника КП «Нілот») і членів комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 засвідчила актом факт списання багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 , з балансу КП «Нілот».

Отже, з вищевказаних підстав позивачка вважає, що як дочка і спадкоємиця ОСОБА_5 , яка в свою чергу є дочкою і спадкоємицею ОСОБА_4 , має право на звернення до суду з цим позовом про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю тривалістю понад 19 років.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2024 залученно співвідповідачів.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач надала клопотання про розгляд справи за їївідсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день час та місце судового розгляду повідомлена вчасно, належним чином.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_10 , ОСОБА_3

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.10.1990, виданого Добровеличківським відділом ЗАГС, встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 13).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.12.2023, виданого повторно Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 14).

Зміст ордеру на надання житлової площі по АДРЕСА_1 , свідчить про те, що дану житлову площу було надано ОСОБА_4 ; загальна площа складає 27,7 м? (а.с. 16).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 393291912 від 03.09.2024) відомості з державного реєстру речових прав відсутні; відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні; відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні; відомості з державного реєстру іпотек відсутні (а.с. 17).

Згідно з довідками відділу "ЦНАП" виконавчого округу Добровеличківської селищної ради № 1438 від 01.12.2023 та від 30.11.2023, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 31.07.1974 та до дня смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Її було знято з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с. 18, 19).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78215676 від 04.09.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , має спадкову справу номер 65749572 у спадковому реєстрі, стан чинний (а.с. 20).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78215658 від 04.09.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , 1941 року народження, інформація відсутня (а.с. 21).

Із заяви про прийняття спадщини № 221 від 09.04.2020 встанолено, що ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Левітчук Г.Б. про прийняття спадщини після смерті своєї матері, ОСОБА_4 (а.с. 22).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_4 (а.с. 23).

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого відділом ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 10.02.1990 року; прізвище дружини після одруження ОСОБА_13 (а.с. 24).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2014 встановлено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 25).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 26).

Зміст архівної довідки від 28.11.2023 № Б-369/05-02, виданої об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, свідчить про те, що Акціонерне будівельно-монтажне об`єднання "Райагробуд" ліквідовано (а.с. 27).

Зі змісту листа Добровеличківської селищної ради від 31.07.2024 № Б-15 установлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не перебуває на балансі Добровеличківської селищної ради (а.с. 28).

З акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 24.03.2017 встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 , списаний з балансу КП "Нілот" (а.с. 29-30).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої відділом ЦНАП виконавчого органу Добровеличківської селищної ради (апарат ради) № 694 від 16.04.2024, встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 16.04.2024, зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_14 (а.с. 31).

З технічного паспорта на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що замовником є ОСОБА_1 (а.с. 32-35).

З розрахункових книг за електроенергію встановлено, що здійснювалася оплата за електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36-46).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Під час розгляду цивільної справи № 489/5975/17 (постанова від 09.10.2019 р.) Верховний Суд сформулював правовий висновок, яким роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зазначене узгоджується з пунктом 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2019, під час розгляду цивільної справи №910/17274/17 також висловила правову позицію про те, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вказане в сукупності свідчить про добросовісність володіння позивачем спірною квартирою.

Щодо відкритості володіння, давності володіння та його безперервності, у суду також не виникає жодного сумніву щодо таких обставин, оскільки безспірно підтверджено факт безперервного володіння позивачкою квартири АДРЕСА_1 , її проживання за вказаною адресою і утримання та обслуговування майна.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Таким чином не існує третіх осіб, які мали б певні цивільні права, наявність яких створює правомірну та обґрунтовану перешкоду у реалізації позивачем його претензій на спірне житло, а відтак відповідно по положень ст. 344 ЦК України, наявні правові підстави для набуття позивачами права власності на нерухоме майно, а саме вказану вище квартиру, оскільки вказані вище обставини, за умови відсутності договору оренди (ч. 2 ст. 61 чи ч. 2 ст. 123 ЖК Української РСР) відповідають встановленим критеріям добросовісності та безтитульності володіння вказаним майном.

Також суд установив, що на спірну квартиру не претендують інші особи, позивачі відкрито, безперервно і тривало володіють нею, поводяться з об`єктом нерухомості як власники.

Чинне цивільне законодавство не надає позивачам жодного іншого законного способу набуття права на власність на зазначену квартиру, окрім, як звернення до суду. Відсутність правових підстав володіння вказаною квартирою підтверджується вище викладеними доказами та обґрунтуваннями. Позивачі не укладали жодних угод протягом всього строку володіння вказаним нерухомим майном, які б надавали позивачам титул користувача чи власника об`єкту нерухомості у зв`язку з відсутністю жодної інформації щодо існуючих прав третіх осіб на зазначену квартиру.

Суд зазначає, що зі змісту листа Добровеличківської селищної ради від 31.07.2024 № Б-15 установлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не перебуває на балансі Добровеличківської селищної ради, а згідно з актом про списання багатоквартирного будинку з балансу від 24.03.2017 встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 , списаний з балансу КП "Нілот".

Відповідно до положень пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Отже, суд доходить висновку про обгрунтованість позову та доведеність умов для набуття позивачами права власності за набувальною давністю на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-84, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 344, 353, 354, 356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_10 ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на квартиру за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ;

відповідач Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області ( 27000, Кіровоградська область Новоукраїнського району селище Добровеличківка вулиця Шевченка, 132, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка смт. Добровеличківка Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець селище Добровеличківка Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.