Справа № 202/1994/25
Провадження № 2-з/202/17/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря Голєва А.А., представника заявника Олійник Ю.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшов позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, шляхом знесення самочинно побудованих гаражів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Лівобережний-ЗЛ», припинення права володіння ОСОБА_1 (РНОКВП НОМЕР_3 ) правом власності на нерухоме майно, а саме будівлі гаражів N? НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Лівобережний-ЗЛ».

Також Дніпровською міською радою була подана заява про забезпечення позову, в якій просили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо майна, а саме: будівель гаражів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Лівобережний-ЗЛ».

У заяві про забезпечення позову зазначено, на момент будівництва гаражів №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Лівобережний-ЗЛ» ще не було, як юридичної особи, членство в кооперативі було неможливе. Земельна ділянка, на якій розташоване вказане самочинно побудоване нерухоме майно на АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст. ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Оскільки спірні об`єкти нерухомого майна були побудовані на земельній ділянці не відведеної для зазначеної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, свідчити про відсутність правових власності на нього. Відчуження гаражів може надалі покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати на відновлення порушених прав. Заборона вчиняти дії щодо гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на час вирішення справи забезпечить їх гарантоване збереження у відповідача до набрання законної сили судовим рішенням.

Судом відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову було викликано представника Дніпровської міської ради, а саме для з`ясування адреси розташування нерухомого майна, яке є предметом спору.

Представник Дніпровської міської ради - Олійник Ю.М. заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 надав письмові заперечення, наголошуючи про безпідставність заяви та викладених у ній обставин, та просив відмовити у задоволенні заяви.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, ст.151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява не містить у собі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у заяві прозабезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Заява не містить будь-яких доводів та обґрунтувань щодо відсутності підстав для зустрічного забезпечення.

Окрім цього, заява не відповідає вимогам п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме заявником не надано інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, у заяві про забезпечення позову представник Дніпровської міської ради просить заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будівель гаражу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Лівобережний-3Л». Однак, в реєстрі речових прав на нерухоме майно, договорі дарування гаражу від 31.05.2019, посвідченого державний нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, відсутня зазначена адреса розташування гаражів.

Згідно додатків до акту обстеження земельної ділянки № 0058 від 26 грудня 2024 року, кадастровий номер: :04:186:0216 (матеріалів містобудівного кадастру, фототаблиці) вказана земельна ділянка не розташована по АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову по суті, тому суд вважає необхідним заяву повернути.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та припинення права власності- повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда