Справа № 149/928/25
Ухвала

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області, Карнаух Н.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області на підставі ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.04.2025, відповідно до ст. 31 ЦПК України, 21.04.2025 надійшли матеріали заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, яку згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, боржником зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно із ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Частиною 7 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно із відповіддю № 1312120 від 22.04.2025 із Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів поданої заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» звернулось до суду з вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_1 за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 7 135, 28 грн., яка складається з основної суми боргу.

Однак, матеріали поданої заяви про видачу судового наказу не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є власником житла за адресою: АДРЕСА_3 , або на іншій законній підставі користується ним та отримує послуги з розподілу природного газу.

Також, відповідно до заяви вбачається, що з 01.05.2022 ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» здійснює постачання природного газу споживачеві за адресою: АДРЕСА_3 на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам як постачальник «останньої надії». Однак, у доданих до матеріалів додатках відсутній цей договір.

Таким чином, суддя вважає, що заявник не обґрунтував обставини, на яких ґрунтується його вимога про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу заявника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.П. Карнаух