КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Київ.

Справа № 754/11357/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8327/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року (у складі судді Коваленко І.І., інформація щодо дати складання повного тексту оскаржуваного додаткового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, та Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, як органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей разом з батьком,

ВСТАНОВИВ

27 листопада 2024 року Деснянський районний суд м. Києва (надалі - Суд) постановив рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей разом з батьком, відмовлено повністю.

28 листопада 2024 року надійшла заява, подана представником відповідачки, про ухвалення додаткового рішення. У заяві заявники просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі, а саме стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 22500 грн.

28 листопада 2024 року представник позивача подала заяву, в якій заявила клопотання про зменшення судових витрат до 4000,00 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 22000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

У відшкодуванні позивачем витрат відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача - ОСОБА_4 7 січня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить змінити додаткове рішення та ухвалити нове, яким зменшити розмір витрат до 4 000 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що додаткове рішення ухвалене з порушенням вимог норм процесуального права. Висновки суду щодо безпідставності спору є помилковими, рішення, ухвалене судом першої інстанції, не ґрунтується на доказах, які підлягали дослідженню в суді. Так, пояснення надані ОСОБА_5 безпосередньо в судовому засіданні свідчать, що він як батько дітей турбується про них, хотів би щоб його діти також проживали і з ним, і це є для нього важливим і має велике значення, з підстав чого він і звернувся до суду.

Зазначає, що в платіжних інструкціях в кількості 5 одиниць не вказано дату здійснення транзакції, в призначенні платежу не конкретизовано за яку саме послугу згідно акту здійснюється оплата. Акт виконаних робіт є документами, яким не визначено ціну кожної з послуг окремо та не обґрунтовано, які умови та чинники вплинули на визначений розмір оплати за надання зазначених послуг. А така послуга, як написання клопотання про долучення до справи доказів та клопотання про виклик свідків фактично охоплюються послугою підготовки (написання) відзиву на позовну заяву.

Звертає увагу, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги .

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 серпня 2024 року відповідачка уклала договір № 14 про надання правової допомоги в цивільній справі з адвокатом Мельник А.І.

За цим договором правова допомога включає:

участь в судових засіданнях по справі № 754/11357/24 яка розглядається Деснянським районним судом міста Києва за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей разом із батьком;

написання процесуальних документів в процесі підготовки до справи та в процесі;

представлення інтересів Клієнта під час засідань комісій з приводу вирішення питання щодо проживання дітей;

збирання доказів, шляхом направлення адвокатських запитів;

ознайомлення з матеріалами справи.

За надання цієї допомоги відповідачка має сплатити адвокатові 22 000,00 грн.

27 листопада 2024 року відповідачка та адвокат Мельник А.І. підписали акт виконаних робіт до договору, в якому визначили перелік наданих адвокатом робіт, а саме: написання відзиву; написання клопотання про виклик свідка; написання клопотання про долучення до справи доказів, написання заперечення на відповідь на відзив; участь у судових засіданнях.

Вартість наданих робіт в акті не обумовлена, тому Суд виходив з вартості, яка узгоджена в договорі 22 000,00 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачка надала копії платіжних інструкцій, які підтверджують перерахування адвокатові на виконання договору про надання правової допомоги в цивільній справі коштів в сумі 22500,00 грн.

Задовольняючи заяву частково, суд виходив з того, що такі витрати підтверджені матеріалами справи, справа має виняткове значення для відповідачки, оскільки стосується місця проживання її дітей, які, досягнувши 14 років, висловили бажання проживати з матір`ю. Позивач не вживав дії щодо досудового вирішення спору. Крім того, позивач, заявляючи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 4000,00 грн, не виконав свого процесуального обов`язку щодо доведення неспівмірності витрат, як це передбачено у частині шостій статті 137 ЦПК України. Він не надав жодних доказів ані іншої ринкової вартості послуг, ані нереальності адвокатських витрат, ані їхньої нерозумності. Не підтверджував доказами, що вартість послуг його адвоката в цій справі значно менше. Його клопотання ґрунтується лише на лише твердженні про неспівмірність без належного обґрунтування, що є недостатнім для зменшення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Так п. 4.1. Договору визначено, що за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.2. Договору, Клієнт сплачує Адвокату 22 000 гривень.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правильно визнано, що дійсними, розумними та обґрунтованими витратами на правничу допомогу є 22 000 грн, як це передбачено Договором, а відмовлено у відшкодуванні відповідачці витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн, оскільки таку суму не було передбачено договором, а стороною не обґрунтовано таке збільшення витрат. Посилання ж сторони позивача на відсутність чіткого розподілу витрат в акті виконаних робіт такі висновки не спростовують, оскільки в даному випадку в Договорі сторони визначили фіксований розмір гонорару.

Посилання на те, що відповідачем сплачено витрати на правничу допомогу 5 платіжками не спростовує розмір витрат, понесених стороною на правничу допомогу, крім того колегія суддів враховує, що у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Посилаючись на непропорційність розміру витрат щодо предмету спору, скаржник не навів обґрунтування такої непропорційності, між тим позов поданий немайнового характеру, тобто відсутня ціна позову, з якою суд може об`єктивно встановити пропорційність. Судом враховано та повноцінно проаналізовано важливість вирішення спору для учасників справи, кількість виконаних робіт, умови Договору про надання правничої допомоги та проаналізовано заперечення сторони позивача, які складались лише з посилань на неспівмірність таких витрат, без належного обґрунтування зазначених доводів.

Колегією суддів також враховується, що в суді першої інстанції було поведено чотири судових засідань: 17.09.2024 року, тривалістю більш як півгодини, 14.10.2024 року - тривалістю три з половиною години, 18.11.2024 року-тривалістю більш як година, 26.11.2024 року - більш як годину, крім того адвокатом складались такі процесуальні документи, як відзив, заперечення на відповідь на відзив, клопотання.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що позивачці була надана правнича допомога, розмір якої був позивачем оплачений і не може вважатись необґрунтованим чи не пропорційним, до того часу, який витрачений адвокатом на таку допомогу.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що додаткове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу в частині оскарження додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2025року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 25 квітня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова