Справа № 369/6592/25
Провадження №2/369/7022/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про повне стягнення втраченого заробітку та завданої здоров`ю моральної шкоди умисним ігноруванням службових обов`язків, пов`язаних з ухиленням від виконання судових рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про повне стягнення втраченого заробітку та завданої здоров`ю моральної шкоди умисним ігноруванням службових обов`язків, пов`язаних з ухиленням від виконання судових рішень.

Так, вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, згідно з п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції і в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватно-правових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Отже, між сторонами виник спір щодо захисту прав фізичної особи (позивача) у відносинах з суб`єктом владних повноважень (відповідачем), який за своїм змістом є публічно-правовим.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 фактично оскаржує дії та рішення суб`єктів владних повноважень з приводу відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 836 920, 50 грн., в якості повного відшкодування втраченого заробітку та у відшкодування спричиненої здоров`ю моральної шкоди, завданої позивачу ухиленням від виконання відповідачем судових рішень у розмірі 120 000 грн. При цьому з тексту позову вбачається те, що вимоги позивача щодо відшкодування шкоди пов`язується лише з оскарженими діями та рішеннями відповідача суб`єкта владних повноважень.

Незважаючи на викладене, позивач ОСОБА_1 вказує, що вона звернулась до суду саме з цивільним позовом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суддя приходить до висновку, що у даному випадку вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 186, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про повне стягнення втраченого заробітку та завданої здоров`ю моральної шкоди умисним ігноруванням службових обов`язків, пов`язаних з ухиленням від виконання судових рішень

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Оксана СКРИПНИК