Справа №359/7327/24
Провадження №2/359/471/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Рури Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 5 червня 2024 року в період часу з 00 годин 19 хвилин до 7 години 22 хвилин з кредитної картки позивача № НОМЕР_1 , емітованою АТ КБ «Приватбанк», за допомогою 16 транзакцій з залученням платіжної системи metapay невідомими особами було списано грошові кошти в загальному розмірі 36326 гривень 52 копійки. ОСОБА_2 не отримав жодних повідомлень про проведення цих операцій, підтверджень на зняття грошових коштів не надавав, картку не втрачав, персональні дані для використання стороннім особам не надавав, на сторонні ресурси не переходив. Вранці 5 червня 2024 року, коли позивач зайшов в застосунок «Приват24», він виявив зникнення грошових коштів. ОСОБА_2 відразу повідомив про незаконне зняття коштів працівників АТ КБ «Приватбанк» та правоохоронні органи. За вказаним фактом до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001143. 12 червня 2024 року ОСОБА_2 направив на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів. АТ КБ «Приватбанк» відхилив вказану вимогу. Тому ОСОБА_2 просить суд зупинити нарахування процентів та штрафних санкцій позивачу по кредитній картці №633250 на розмір боргу в розмірі 36326 гривень 52 копійок, а також стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на його користь безпідставно списані кредитні кошти в розмірі 36326 гривень 52 копійок.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_2 подав заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.176-177), в якій посилався на те, що АТ КБ «Приватбанк» частково повернув безпідставно списані кредитні кошти в загальному розмірі 32163 гривень 25 копійок. Тому ОСОБА_2 просить суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» зупинити нарахування процентів та штрафних санкцій позивачу по його кредитній картці на розмір боргу в розмірі 4163 гривень 27 копійок, а також відновити залишок по вказаній кредитній картці на суму 4163 гривень 27 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2024 року (а.с.29) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2024 року (а.с.30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 серпня 2024 року (а.с.47-48) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про продовження процесуального строку.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 вересня 2024 року (а.с.93-95) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи до іншого суду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 вересня 2024 року (а.с.108-110) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позову без руху.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.192), було прийнято до розгляду заяву про часткову зміну предмета позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2024 року (а.с.197) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 не визнає позов та посилається на те, що відповідно до п.1.1.2.1.10 Умов та Правил надання банківських послуг для уникнення неправомірних операцій з рахунками клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення фінансового номера телефону клієнта та/або доступу до програмних комплексів банку. Згідно з п.1.1.10.10.1 та п.1.1.10.10.4 Умов та Правил клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу; клієнт також несе відповідальність за всі операції, здійснені в межах лімітів, збільшених за розпорядженням клієнта. ОСОБА_2 не надав докази на підтвердження того, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа, зокрема відсутній обвинувальний вирок суду. Позивач не вжив заходи щодо запобігання втрати індивідуальної облікової інформації, тому у даному випадку відповідальність за вказані у позові операції з карткою має нести позивач. Також ОСОБА_2 не надано доказу нарахування відповідачем процентів та штрафних санкцій на розмір його боргу, а відтак відсутнє порушення його прав. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24 вересня 2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг №б/н на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, що підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24 вересня 2021 року (а.с.120-142). Позивачем ОСОБА_2 була видана кредитна картка № НОМЕР_1 .

5 червня 2024 року в період часу з 00 годин 19 хвилин до 7 години 22 хвилин з картки №633250 за допомогою 16 транзакцій з залученням платіжної системи metapay було списано грошові кошти в загальному розмірі 36326 гривень 52 копійки. Вказана обставина підтверджується випискою з картки (а.с.143-145) та скріншотами (а.с.21-25).

До ЄРДР внесені відомості про те, що 5 червня 2024 року невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів з банківської картки ОСОБА_2 в загальному розмірі 36326 гривень 52 копійок, чим завдала йому матеріальної шкоди. Такі дії кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України. Кримінальному провадженню присвоєний номер: 0001143. Повноваження на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні покладено на слідчих СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області. Вказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР від 11 червня 2024 року (а.с.26).

12 червня 2024 року ОСОБА_2 подав АТ КБ «Приватбанк» письмову заяву (а.с.17-20) про викрадення коштів з вимогою їх повернення. Листом супервайзера з обробки звернень клієнтів й держорганів ГО АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240613/855 від 25 червня 2024 року (а.с.14-15) позивача було повідомлено про те, що банком була ініційована претензійна робота згідно з правилами Міжнародної платіжної системи. Регламент проведення претензійної роботи до 120 днів.

Зі змісту виписки по рахунку (а.с.221-224) та довідки за реквізитами (а.с.220) вбачається, що після того, як позивачу було заблоковано карту № НОМЕР_1 , йому було змінено на нову карту № НОМЕР_2 ; рахунок, відкритий для обслуговування позивача має такі реквізити: НОМЕР_3 .

Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою «Банківський рахунок» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Законом України «Про платіжні послуги».

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1 ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.17, п.56 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» емітент платіжних інструментів (далі - емітент) надавач платіжних послуг, який надає послугу емісії платіжних інструментів та має право на надання такої послуги відповідно до цього Закону; платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Згідно з ч.9 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» електронні платіжні засоби використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків платників.

Відповідно до п.1 ч.19 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» емітент зобов`язаний забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті).

Згідно з ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.54 Закону України «Про платіжні послуги» надавач послуг з ініціювання платежу під час надання послуг з ініціювання платіжної операції зобов`язаний забезпечити недоступність індивідуальної облікової інформації користувачів будь-яким іншим сторонам, крім користувача та надавача платіжних послуг, який надав їх користувачу, та передавання їх надавачем послуг з ініціювання платіжної операції лише захищеними каналами зв`язку з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно з п.16 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України №164 від 29 липня 2022 року (далі Положення), власник рахунку здійснює контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструментів.

Відповідно до п.17 Положення користувач здійснює контроль за використанням платіжного інструменту для проведення операцій.

Згідно з п.п.5 п.138 емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту.

Відповідно до п.140 Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Згідно з п.143 Положення надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої / сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Відповідно до п.146 Положення власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту письмової заяви ОСОБА_5 на адресу відповідача (а.с.17-20) вбачається, що відразу після зникнення грошових коштів, а саме 5 червня 2024 року о 9 годині 6 хвилин,ОСОБА_2 повідомив персонального менеджера АТ КБ «Приватбанк» про вказані обставини. О 9 годині 9 хвилин був здійснений дзвінок оператора кол-центру, після якого о 9 годині 12 хвилин була заблокована картка позивача. О 9 годині 26 хвилин ОСОБА_2 знову зателефонував в кол-центр АТ КБ «Приватбанк» з запитанням про те, з якої причини операції по його рахунку проводилися без двофакторної ідентифікації. Відповіді про те, яким способом забезпечується безпека платежів, позивач від представника банку не отримав. О 10 годині 1 хвилина в застосунок Приват24 надійшло 16 повідомлень від АТ КБ «Приватбанк» про подання заявок на повернення грошових коштів. 5 червня 2024 року о11 годині 5 хвилин позивачем було зроблено звернення на сайт кіберполіції про скоєння злочину. В цей же день до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за фактом крадіжки грошових коштів з банківської картки ОСОБА_2 в загальному розмірі 36326 гривень 52 копійок (Кримінальне провадження №0001143). 5 червня 2024 року о 23 годині 59 хвилин АТ КБ «Приватбанк» здійснив повернення грошових коштів по двом транзакціям в розмірі 160 гривень 00 копійок та 3840 гривень 00 копійок. Аналіз таких дій позивача, свідчить про те, що ОСОБА_2 одразу після виявлення незаконного зняття грошових коштів, повідомив про ці обставини АТ КБ «Приватбанк» та заблокував картку.

Вперіод часу з 5 червня 2024 року до 22 вересня 2024 року на рахунок позивача були повернуті грошові кошти по 14 транзакціям в загальному розмірі 32163 гривень 25 копійок, а саме 5 червня 2024 року в розмірі 160 гривень 00 копійок та 3840 гривень 00 копійок; 16 липня 2024 року в розмірі 204 гривень 8 копійок, 3877 гривень 55 копійок, 204 гривень 8 копійок, 204 гривень 8 копійок, 3877 гривень 55 копійок, 3877 гривень 55 копійок, 3877 гривень 55 копійок; 19 серпня 2024 року в розмірі 3877 гривень 55 копійок, 3877 гривень 55 копійок, 3877 гривень 55 копійок, 204 гривень 8 копійок, 204 гривень 8 копійок. Вказані обставини підтверджуються випискою за договором №б/н за період 01.06.2024-22.09.2024 (а.с.143-145). В такому випадку залишок неповернутих на рахунок позивача грошових коштів становить 4163 гривень 27 копійок (36326,52 32163,25).

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював спірні грошові перекази, а також на підтвердження того, що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення. Немає доказів того, що ОСОБА_2 своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зокрема, з наданого представником АТ КБ «Приватбанк» Рурою Н.В. журналу входу в Приват24 (а.с.148) вбачається, що вперше до вказаного застосунку особа, яка користується звичайним типом та моделлю девайса зайшла 4 червня 2024 року о 17 годині 26 хвилин. 5 червня 2024 року в період часу з 00 годин 19 хвилин до 7 години 22 хвилин, в той період часу, коли були здійснені оспорювані 16 транзакцій з залученням платіжної системи metapay, особа не заходила до за стосунку, і знов зайшла в Приват 24 5 червня 2024 року о 7 годині 22 хвилини. А сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням картковогорахунку, відкритогона ім`яОСОБА_2 , не є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, надана суду заява про приєднання позивача до Умов та Правил надання банківських послуг від 24 вересня 2021 року (а.с.120-142), не містить відомостей про те, що ОСОБА_2 ,укладаючи із банком договір банківського обслуговування, ознайомився і погодився з умовами, викладенимив п.1.1.2.1.10, п.1.1.10.10.1, п.1.1.10.10.2, п.1.1.10.10.3, п.1.1.10.10.4, п.1.1.10.10.5 та п.1.1.10.10.6 Умов та Правил, а саме зумовами, що покладають відповідальність за платіжні операції виключно на клієнта. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачем не доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, отже вказані у позові платіжні операції відбувалися без волі, участі або вини ОСОБА_2 , з іншого боку відповідачем при здійсненні підозрілих операцій з карткою позивача не було забезпечено її надійний захист від дій зловмисників та не здійснено належну верифікацію особи позивача, передбачені законом підстави для покладення на останнього цивільної відповідальності у даному випадку відсутні. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, підтвердженій Верховним Судом у постанові 15 травня 2019 року у справі №754/11784/15-ц.

З огляду на це суд висновує про те, що належить зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути на рахунок НОМЕР_3 , відкритий для обслуговування ОСОБА_2 , грошові кошти в розмірі 4163 гривень 27 копійок.

Крім того, у зв`язку з незаконним списанням з картки позивача без його волевиявлення кредитних коштів, належить також зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» зупинити нарахування ОСОБА_2 відсотків та штрафних санкцій на суму 4163 гривень 27 копійок за період часу з 5 червня 2024 року до дня повернення відповідачем вказаних грошових коштів на рахунок позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №202/10128/14-ц (провадження №61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі №501/4443/14-ц (провадження №61-10469св18), від 2 жовтня 2019 року у справі №182/3171/16 (провадження №61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі №179/1688/17 (провадження №61-12707св19).

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

На підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_2 бувзвільненийвід сплати судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок за дві вимоги немайнового характеру (1211,20 х 2).

З огляду на це суд висновує про те, що з АТ КБ «Приватбанк»на користь держави слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів задовольнити.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» повернути на рахунок НОМЕР_3 , відкритий для обслуговування ОСОБА_2 , грошові кошти в розмірі 4163 гривень 27 копійок.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» зупинити нарахування ОСОБА_2 відсотків та штрафних санкцій на суму 4163 гривень 27 копійок за період часу з 5 червня 2024 року до дня повернення відповідачем вказаних грошових коштів на рахунок позивача.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Повний текст рішення суду складений 25 квітня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта