Справа № 466/1111/25
Провадження № 2/466/1449/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 квітня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Пилипців О.-І.І.

справа №466/1111/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

в с т а н о в и в:

03.02.2025 року представник Акціонерного товариства АКБ «Львів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь АТ АКБ «Львів» заборгованість за кредитним договором №18735/000/2024 від 10.01.2024 в розмірі 128046,75грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.01.2024р. між Акціонерним товариством АКБ «Львів» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №18735/000/2024.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 150000,00 грн., з умовою повернення в термін до 09.01.2028 в порядку та відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку 64% річних.

Проте, відповідач не повертав отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплачував нараховані інші платежі за кредитним договором.

Відповідно до цього, станом на 27.01.2025 загальна заборгованість відповідача по Кредитному договору складає 128046,75грн., з яких: заборгованість за кредитом - 96721,34 грн.; заборгованість за відсотками - 31325,41грн.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 10.01.2024р. між Акціонерним товариством АКБ «Львів» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №18735/000/2024.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 150000,00 грн., з умовою повернення в термін до 09.1.2028 в порядку та відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку 64% річних.

Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму, що зазначена в п.1.3 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером №878551 від 10.01.2024 року.

Згідно п. 5.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 5.2 Кредитного договору).

У відповідності до п. 3.6 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Так, зобов`язання ОСОБА_1 не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст.526 ЦК України, в якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту).

Згідно п. 2.4 Кредитного договору, у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених Кредитним договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 6.1 Кредитного договору, сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, банк вправі нараховувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, що стверджується копією листа-вимоги вих. №5786/0-07 від 08.08.2024р., однак дана вимога залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача.

Вищенаведені обставини підтверджують факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору, що дає право на стягнення заборгованості по кредиту з відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, станом на 27.01.2025 загальна заборгованість відповідача по Кредитному договору складає 128046,75грн., з яких: заборгованість за кредитом - 96721,34 грн.; заборгованість за відсотками - 31325,41грн.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Кредитним договором №18735/000/2024 від 10.01.2024 року в сумі 128046,75грн.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» заборгованість за Кредитним договором №18735/000/2024 від 10.01.2024 року в розмірі 128046,75грн. (сто двадцять вісім тисяч сорок шість гривень сімдесят п`ять копійок) та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

Позивач: Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів», , МФО: 325268, м. Львів, вул. Сербська, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Текст рішення складено та підписано 23.04.2025 року.

Суддя О. І. Ковальчук