Провадження № 2/638/2658/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Заварзи Т. В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т. В.,

представника позивача адвоката Андрощука Б. М.,

представника відповідача - адвоката Каленика О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики у сумі 20 000 доларів США.

Як на підставу позовних вимог вказує, що 01 серпня 2024 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, які зобов?язався повернути у строк до 01.11.2024, про що складено відповідну розписку, підписану відповідачем. У визначений розпискою строк Відповідач грошові кошти не повернув. На зв?язок не виходив, його місцезнаходження не відомо.

Від відповідача надійшли письмові пояснення та клопотання про зменшення судових витрат при вирішенні питання про їх розподіл за результатами розгляду справи.

У поясненнях відповідач зазначив, що першого серпня дві тисячі двадцять четвертого року він позичив у Позивача 20000,0 (двадцять тисяч) доларів США у безготівковій формі для відкриття власної справи, про що було складено розписку. Дата повернення позики перше листопада дві тисячі двадцять четвертого року.

Відповідач стверджує, що повернув грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США у безготівковій формі декількома транзакціями через платіжний інструмент крипто гаманець USDT. Просив при винесенні рішення врахувати часткове виконання зобов?язання у розмірі 3000,00 (три тисячі) доларів США, та пропорційно зменшити суму позову, перерахувати судові витрати, зменшити суму судового збору, яка має бути сплачена у випадку задоволення вимог позивача, просив суд не задовольняти вимогу про сплату витрат на професійну правову допомогу адвоката у зв?язку з необґрунтованістю таких вимог, відсутністю доказів фактичного понесення витрат Позивачем, що суперечить напряму висновкам Верховного суду.

До пояснень поданих відповідачем докази не долучались. 10 квітня 2025 року у підготовчому судовому засіданні, в яке з`явився представник позивача та відповідача, учасникам справи було роз`яснено, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, у зв`язку з чим було надано час для подання відповідачем доказів того, що він повернув грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США у безготівковій формі декількома транзакціями через платіжний інструмент крипто гаманець USDT, а позивачу було надано час на уточнення позовних вимог.

У підготовче судове засідання, призначене на 16 квітня 2025 року, з`явилися представник позивача та відповідача. Представник відповідача повідомив суд, що відповідач не може надати докази щодо часткового повернення ним боргу позивачу, вказав, що відповідач бажає врегулювати ці питання з позивачем під час виконання судового рішення. Представник відповідача зазначив, що відповідач визнає факти викладені у позовній заяві, водночас наполягав, що частину боргу було повернуто, докази чого відповідач у ході судового розгляду надавати не бажає.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У ході судового розгляду по суті представник позивача підтримав заявлені ним позовні вимоги, до завершення судових дебатів повідомив суд, що докази щодо розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Попередній розрахунок розміру судових витрати наведений у позовній заяві.

Представник відповідача визнавав факти викладені у позовній заяві, але заяв про визнання позову не робив. Проти задоволення позову не заперечував, заперечував проти розміру судових витрат, заявлених позивачем.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до тексту розписки, копію якої надано до матеріалів справи 01 серпня 2024 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, які зобов?язався повернути у строк до 01.11.2024.

Інші докази, на підставі яких суд може встановити факти, що стосуються обставин справи, що розглядається, у суду відсутні.

Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав, що 01 серпня 2024 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, які зобов?язався повернути у строк до 01.11.2024.

На підтвердження вказаного факту позивач надав суду копію розписки, відповідач та його представник не заперечували проти того, що оригінал розписки знаходиться у позивача.

Відповідач не визнав позов в частині, вказував, що повернув позивачу 3000 доларів США, доказів чого суду не надав.

Суд доходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики і на зобов`язальні правовідносини, що виникли між сторонами, розповсюджуються норми Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач надав суду копію розписки написану власноруч ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивач заявив вимогу про сплату суми боргу, без урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох проценти річних від простроченої суми, що є його правом.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд зазначає про те, що сторони по справі визнають, що ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 20000 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 20000 доларів США.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої палати Верховного суду від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24) відсутність у договорі посилання на валюту платежу не спростовує вимог публічного порядку про те, що на території України гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між фізичними особами резидентами.

За змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Спеціального порядку визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, сторони в укладеному ними договорі не погодили.

У цій справі спір виник саме у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку договірного зобов`язання. На момент розгляду справи судом платіж на виконання умов договору відповідач не здійснив.

Стягнення заборгованості за договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження).

Тому Велика палата Верховного суду зробила висновок, що якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що в разі наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

З урахуванням позиції Великої палати Верховного суду суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача суми еквівалентної 20000 доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вище викладеного, керуючись ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 526, ст. 1046 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму еквівалентну 20000 (двадцяти тисячам) доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8732 грн 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 25.04.2025.

Суддя Т. В. Заварза