1Справа № 335/3037/25 2-с/335/15/2025
УХВАЛА

28 квітня 2025 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Громута Володимира Ігоровича про скасування судового наказу,
ВСТАНОВИВ:
07.04.2025 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ (справа № 335/3037/25, провадження № 2-н/335/280/2025) про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» суми заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком станом на 01.03.2025 у розмірі 7 149,58 грн., витрат по оплаті судового збору в розмірі 121,12 грн. з кожного та витрат на правничу допомогу у розмірі 125,00 грн. з кожного.
Копію вказаного наказу разом із заявою про його видачу та доданими до неї документами було спрямовано боржнику рекомендованим листом із повідомленням.
16.04.2025 ОСОБА_1 отримав вказані документи шляхом особистого вручення поштового відправлення (а.с. 34).
Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що заява ОСОБА_1 подана у встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк, та підстави для її повернення відсутні, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ із роз`ясненням Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Надія» права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Крім того, у заяві боржник просить стягнути з ТОВ «КК «Надія» суму судового збору, витрат на надання професійної правничої допомоги.
З приводу цих вимог суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн., що підтверджується квитанцією від 24.04.2025.
Також, до заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги від 23.04.2025 укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Громутом В.І., яким визначено розмір гонорару адвоката 1 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.
ТОВ «КК «Надія» звернулось до суду в порядку наказного провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.
У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).
Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування судових витрат, які понесені боржником.
Зі змісту зазначених норм процесуального права випливає, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України.
Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.
Отже, у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, боржнику слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.
Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ч. 2 ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.
Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати зі стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
З аналогічних підстав не підлягають задоволенню вимоги і про стягнення витрат боржника на правову допомогу.
Підсумовуючи викладене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині скасування судового наказу. Інші вимоги його заяви задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 42, 133, 141, 160, 164, 170171, 260, 261 ЦПК України, суддя
Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Громута Володимира Ігоровича про скасування судового наказу задовольнити частково.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Громута Володимира Ігоровича в частині вимог про стягнення судових витрат відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Шалагінова