Справа №: 398/541/25
провадження №: 2/398/1274/25
"15" квітня 2025 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.
за участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Він Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 889399 від 19.05.2019 у розмірі 35 091,61 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 травня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 889399, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитним коштами.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Він Фінанс» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.
12.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Він Фінанс» укладено додаткову угоду №25 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №25 від 12.09.2019, відповідно до умов якої право грошової вимоги за кредитним договором № 889399 від 19.05.2019, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Він Фінанс».
Відповідно до реєстру прав вимоги №25 до договору факторингу №1 ТОВ «Він Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 889399 від 19.05.2019.
ТОВ «ВінФінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 506,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума основного боргу; 3 780,00 грн - сума боргу за процентами; 9 458,00 грн - сума боргу за простроченими процентами;. 2 268,00 грн - сума боргу за штрафами.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Він Фінанс» за кредитним договором № 889399 від 19.05.2019 у розмірі 22 506,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути судові витрати. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 10 560,04 грн та суму 3% річних у розмірі 2 025,57 грн.
Ухвалою від 17.03.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справубез участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзиву не подала.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно ч. 1 ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 19 травня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 889399, за умовами якого товариство надало позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму 7 000,00 грн строком на 30 днів, із зниженою процентною ставкою, яка становить 1,35 % згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3.1 цього Договору.
У Графіку платежів до кредитного договору №889399 від 19.05.2019 визначено графік та розмір місячного платежу за кредитом, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити місячний платіж на погашення кредиту, що складається з погашення суми кредиту та суми нарахованих процентів за користування кредитом.
Згідно з пунктами 1.1 та 1.5 кредитного договору № 889399 від 19.05.2019 товариство надало позичальнику кредит шляхом перерахування на банківський поточний рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, не сплачувала кошти на погашення тіла кредиту і відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору.
У зв`язкуз цим,станом на 12.09.2019(датапередачі прававимоги задоговором факторингу№1)у ОСОБА_1 виникла заборгованістьперед товариствомза кредитним договором№ 889399 від 19.05.2019.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Він Фінанс» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.
12.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Він Фінанс» укладено додаткову угоду №25 та на виконання договору факторингу та додаткової угоди підписано реєстр прав вимоги №25 від 12.09.2019, відповідно до умов якої право грошової вимоги за кредитним договором № 889399 від 19.05.2019, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Він Фінанс».
Згідно з п.2.1. договору факторингу права вимоги, які ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Він Фінанс» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Авентус Україна» та визначені у відповідному реєстрі прав вимоги. Згідно з п.4.1 договору право вимоги переходить від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Він Фінанс» у день підписання ними відповідного реєстру прав вимог.
Відповідно до протоколу № 1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» від 25.07.2024, найменування товариства змінено на ТОВ «Він Фінанс».
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першоюстатті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цьогоКодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно дост. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно положень ст. 1082 ЦК Україниборжник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Встановлено, що ТОВ «Він Фінанс» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу №1 від 12.04.2018 та додаткової угоди до договору факторингу № 25 від 12.09.2019.
Зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основноюсумою боргу за кредитним договором в розмірі 7 000,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості по процентам у сумі 3 780,00 грн та по простроченим процентам у розмірі 9 458,00 грн, то дані вимоги підлягають частковому з таких підстав.
Пунктом 1.2 кредитного договору було передбачено, що строк кредиту складає 30 днів. Пунктом 1.3.1 договору кредиту передбачено, що знижена процентна ставка становить 1,35 % в день.
Відтак,судом встановлено,що згідноумов кредитногодоговору розмір процентів за 30 днів користування кредитом становить 2 835,00 грн (7000 x 1,35 % x 30).
Саме такий розмір заборгованості за 30 днів користування кредитом відповідає додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.05.2019. При цьому,удодатку №1 також вказано, що загальна вартість кредиту становить 9 835,00 грн (7 000,00 грн сума кредиту та 2 835,00 грн сума процентів).
Саме сума у розмірі 2 835,00 грн заборгованості по процентах за 30 днів користування кредитом підлягає стягненню з відповідача так, як підтверджена наданими позивачем доказами, а саме копією кредитного договору та графіком платежів.
При цьому, позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування позикою, ініціював зміну дати погашення позики, відповідно до пункту 1.6 встановлених умов договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту.
Тому суд вважає, що наявності заборгованості по процентам в сумі 3 780,00 грн та по простроченим процентам у розмірі 9 458,00 грн позивачем не доведено у повній мірі, оскільки не доведено що між сторонами було узгоджено продовження тридцятиденного строку кредиту.
Пунктами4.4, 4.5 договору кредиту передбачено нарахування штрафу за порушення клієнтом свого зобов`язання у розмірі 84,00 грн за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення.Граничний розмір сукупної суми неустойки не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом за цим договором, тобто 3500 грн.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦКУкраїни право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку попередньому кредитору чи позивачу не повернуті, а також вимоги частини другоїстатті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково відповідно до розрахунку заборгованості по процентах, проведеної судом, зважаючи на вказаний позивачем індекс інфляції за відповідний період.
Відтак, суд вважає доведеним розмір заборгованості за договором кредиту в сумі 13 335,00 грн, що складається із 7 000,00 грн основної суми боргу, 2 835,00 грн заборгованості за процентами, 3 500,00 грн заборгованості за штрафами.
Позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат, виходячи із суми заборгованості 22 506,00 грн. Разом з тим, судом встановлено, що доведеним є борг за тілом кредиту, за процентами та штрафами в сумі 13 335,00 грн.
Відтак, інфляційні втрати за період з січня 2022 року по листопад 2024 року підлягають обрахуванню із суми боргу 13 335,00 грн, та становлять 6 256,92 грн (13 335,00 х 1,46921012 22 506,00).
Три проценти річних від суми заборгованості 13 335,00 грн за вказаний період становитимуть1 200,16 грн.
Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 792,08 грн (7 000,00 грн. - сума основного боргу; 2 835,00 грн - сума заборгованості за процентами; 3 500,00 грн - сума боргу за штрафами; 6 256,92 грн сума інфляційних втрат; 1 200,16 грн - сума 3% річних).
Відповідно до ст.141ЦПКУкраїни стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 284011469 від 31.10.2024, та понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, грн, розмір якої належно підтверджений договором про правову допомогу, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) від 09.01.2025 та детальним описом робіт (наданих послуг).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явивпозов назагальну суму 35 091,61 грн. Позов задоволенона суму 20 792,08 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 435,29 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 962,54 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором №889399 від 19.05.2019 у розмірі 20 792 (двадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 08 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 435,29 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 962,54 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 квітня 2025 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Голосеніна