У Х В А Л А

22 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 752/23595/20

провадження № 61-4639ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лакусти Олексія Івановича на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, про визнання недійсними довіреності й договору купівлі-продажу земельної ділянки та

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений

20 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О. Б. за реєстровим № 313, укладений між нею, від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_4 , та ОСОБА_1

25 жовтня 2024 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов залишено без задоволення.

04 березня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсною довіреність, посвідчену 01 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О. Б. за реєстровим № 224, видану від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений

20 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О. Б. за реєстровим № 313, укладений між ОСОБА_2 , від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

09 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лакуста О. І. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови доставлено до електронного кабінету заявника 10 березня 2025 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту постанови Київського апеляційного суду

від 04 березня 2025 року зазначено 07 березня 2025 року.

З наданого скрін шоту інтерфейсу електронної пошти адвоката Лакусти О. І. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) встановлено, що копію оскаржуваної постанови отримано заявником 10 березня 2025 року.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати отримання оскаржуваної постанови, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року в справі № 757/35570/21-ц, від 01 листопада 2023 року в справі № 462/2056/20,

від 29 листопада 2023 року в справі № 522/8965/13-ц, від 28 листопада 2024 року в справі № 917/602/21, , що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Лакусті Олексію Івановичу строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лакусти Олексія Івановича на постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 752/23595/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, про визнання недійсними довіреності й договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська