Справа № 175/9966/24
Провадження № 2/175/1602/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 квітня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі судового засідання Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання на користь його матері ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в розмірі 1/4 частини доходу, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Була належним чином повідомлена. Надала клопотання в якому просила розгляд справи здійснити у її відсутність. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, клопотань не надавав, про час та місце був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу 3 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву з додатками, надавши оцінку доказам наданих позивачем, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю Відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 та перебуває на пенсії за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 ). Таким чином, Позивач є непрацездатною особою в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком. У зв`язку з цим, Позивач зазнає матеріальних труднощів та потребує матеріальної допомоги, так як матеріальне становище Позивача не дозволяє самостійно забезпечувати себе та забезпечувати для себе гідні умови життя.

У свою чергу, Відповідач є працездатною повнолітньою особою, яка жодним чином не піклується про Позивача як свою матір, нехтуючи своїм законодавчо закріпленим обов`язком. Незважаючи на прохання Позивача, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Таким чином, Позивач вимушений звертатись до суду із цією позовною заявою про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно статті 172 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Частиною 1 статті 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 201 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви, а частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 105, 110, 112, 160, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 130,141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання на користь його матері ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 в розмірі 1/4 частини доходу, але не більше ніж десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 27 червня 2024 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Держави понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко