н/п 2/490/70/2025 Справа № 490/9004/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2025 року Центральний районний суд міста Миколаєва у у складі: головуючого по справі судді - Гуденко О.А., секретаря - Вознюк Д.І., за участі представника позивача адвоката Балабан Н.І., представника відповідача Позняк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Парусний 7 А" про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, в якому просить зобов`язати відповідача знести самочинно збудовану прибудову до першого під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі першого під`їзду вказаного багатоквартирного будинку. Вікна квартири розташовані поряд зі входом до парадного входу. В серпні 2020 року ОСББ було розпочате незаконне будівництво прибудови до до першого під`їзду за ініціативою голови правління ОСББ "Парусний 7-А" Позняк С.І. на її неоднарозові звернення щодо припинення незаконного будівництва та надання дозвільних документів ОСББ не реагувало жодним чином . Позивачка зверталася і до правоохоронних органів , і до місцевих органів , Державної архітектурно-будівельної інспекції , Департаменту містобудування та архітектури ММР, про що їй були надані відповідні відповіді щодо самочинності будівництва. Проте на день звернення до суду із позовною заявою не мали жодного впливу на відповідача і порушення прав позивача триває.

Фактично самовільне будівництво- це офіс для роботи голови правління, а поруч знаходиться мгазин "Наливайка". Ввечері та вночі небезпечно заходити до під`їзду. При цьому прибудова повністю перекриває світло до квартири. Ще в 50 см від стіни проходить газова труба, стіна також заважає вентиляції димоходу від гахзового котла, внаслідок чого існує загроза вибуху. Прибудова порушє санітарні норми, що впливає на стан здоров`я , загрожує життю та здоров`ю мешканців квартири, продати таке житло вже майже неможливо.

Враховуючи наведене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

В лютому 2024 року представником відповідача адвокатом Валешинським М.І. подано письмові пояснення , в яких заперечують порушення прав позиваач спірним будівництвом. До пояснень додано експертний звіт № 16/0693/01-23 від 25.12.2023 року, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про проєктні документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, робочого проекту том 1 "Капітальний ремонт житлового будинку з дообладнанням приміщень для доступу осіб маломобільних груп населення за адресою АДРЕСА_1 ", яка складена в грудні 2023 року. Звертають увагу суду на те, що позиваченм при зверненні до суду взагалі не доведено жодним чином порушення її прав.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання .

Ухвалою суду від 06.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі .

В судове засідання позивач не з`явилася, направила свого представника, яка підтримала позов з викладених у ньому підстав. Звернула увагу суду на те, що спірна прибудова є самочинною, її будівництво як було розпочато, так і завершено без відповідних дозвільних документів, антомість проектна документація була розроблена вже після завершення будівництва, що не спростовує незаконність дій відповідача.

Представник відповідача голова правління ОСББ "Парусний 7-А" Позняк С.І. в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити. визнала той факт, що в 2020 році будівництво цієї прибудови дійсно здійснювалося на ділянці біля під`їзду загального користування без дозвільних документів і попередньогот звернення за розробленням проекту. Проте цю прибудову саме як місце для зберігання інвалідного візочка дитини-інваліда, яка мешкає в цьому під`їзді, будували не за кошти ОСББ, а за кошти родини цієї дитини, але дійсно з дозволу її як голови ОСББ. На теперішній час цим приміщенням користуються всі мешканці будинку, яким треба зберігати дитячі візочки також - фактично це і є приміщення так званої колясочної. Ця прибудова жодним чином не порушує прав позивачки, яка там не проживає, а проживає її син ОСОБА_2 , не затіняє світло , не заважає повітрю і не загрожує мешканцям квартири.

Свідок ОСОБА_3 , який є мешканцем сусіднього підїзду, в судовому засіданні пояснив, що був присутній при спілкуванні голови ОСББ ОСОБА_4 з працівниками поліції, при якому вона не заперечувала , що вказана прибудова зведенеа без дозвільних документів, і зносити її вона не збирається, ця прибудова буде стояти. При цьому в квартирі ОСОБА_5 встановлено індивідуальне опалення і вентиляційна труба газового котла виведена ззовні. Після зведення прибудови в цьому кутку постійний сквозняк і відпрацьовані гази задуваються через цю трубу назад до приміщення кухні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2004 року.

За вкаазною адресою створено ОСББ "Парусний 7-А", головою правління ОСББ є Позняк С.І.

Відповідачем в судовому засіданні визнано той факт, що будівництво вказаної прибудови розпочато без розроблення належної дозвільної містобудівної документації і зведена ця прибулова на місці загального корситування усіх мешканців будинку.

Позивачем надано фотографії (справжність яких не заперечується представником відповідача) , що злів від двері в під`їзд під загальним навісом на місці колишньго сміттєпроводу - зведена сіпрна прибудова . На якій відстані від вікна квартири позивачки - позивачем суду не зазначено. На якій відстані від димоходу позивача - позивачем не зазначено. чи взашгалі в квратирі позивача є індивідуальне опалення з газовим котлом і чи відповідає наявний димохід затвердженому газовому проекту - позивачем не зазначено і доказів суду не надано..

Проходження загальної газової труби біля стіни спірної прибудови - відсутнє.

З вікон квартири позивачки дійсно видно спірну прибудову. Яким чином ця прибудова затіняє світло в квартирі чи перешкоджає доступу повітря - позивачем не зазначено і доказів такого ( відповідних замірів інсоляції та аерації) суду не надано.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 385ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частини друга, третя статті 42 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується , що протягом вересня 2020 року позивачка зверталася з заявою до виконкому ММР , Управління ДАБК ММР , Національної поліції україни, АТ Миколаївгаз , Адміністрації Центрального району ММР щодо проведення перевірки фактів порушення будівельних та технічних норм відповідачем.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Миколаєві надіслав лист, в якому зазначив, що проектна документація на влаштування прибудови до під`їзду за вказаною адресою на розгляд до Департаменту не надавалась, матеріали дозвільного характеру не опрацьовувались.

Актом від 08.07.2021 № 87/2021 , складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Управління ДАБК ММР , встанволено, що замовником будівництва "виконання робіт на першому поверсі 1-го під`їзду житлового юбудинку за адресою м.Миколаїв, пров.Парусний7-А" є ОСОБА_4 , розпочато будівництво будівлі невизначеного призначення з газобетону розмірами 2,6х1,97 м та висотою 2,55 м. Будівництво позняк С.І, виконує без відповідних докмуентів, що дають право на виконання будівнльних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" . Винесено відповідний припис № 51/1 про припинення будівництва до отримання дозвільних документів та розроблення містобуівної документації.

В матеріалах справи наявні Експертний звіт (позитивний) № 16/0693/01-23 від 25.12.2023 року, замовник ОСББ "Парусний 7-А" "капітального ремонту житлового будинку з дообладнанням приміщень для доступу осіб маломобільних груп населення за адресою АДРЕСА_1 ", складений ДП "Спеціалізована державна експертна організація-центральна служба Української державної будівельної експертизи", зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, Витягвід 19.12.2023 з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про проєктні документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Робочий проєкт 1 "Капітальний ремонт житлового будинку з дообладнанням приміщень для доступу осіб маломобільних груп населення за адресою АДРЕСА_1 ",замовник ОСББ "Парусний 7-А" , який погоджено в грудні 2023 року. Згідно Проєкту : передбачено влаштування пандусів для доступу маломобільних груп населення до кожного під`їзду багатоквартирного житлового будинку. Біля входів до під`їздів житлового будинку в межах ганків виконати кладку перегородки з блоків ніздрюватого бетону для влаштування приміщення для зберігання пересувних засобів маломобільних груп населення . прекриття влаштованого приміщення- існуючий піддашок. Передбачено віконні блоки та двері металеві. приміщення не опалюване.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 було запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати будівельні роботи та підтверджують готовність об`єкта до експлуатації на об`єктах будівництва віднесених до І-ІІІ категорії складності (незначного СС1) класу наслідку (відповідальності).

Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності ", замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності " , влаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури може здійснюватися без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм та правил. Порядок влаштування засобів безперешкодного доступу до об`єктів або їх розумного пристосування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За ч. 7 цієї статті, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно п. 11 Постанови КМУ від 7 червня 2017 р. № 406 "Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію" -влаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно п.10 Постанова КМУ від 30 червня 2021 р. № 668 "Про затвердження Порядку влаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури або їх розумного пристосування", засоби безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до об`єктів або їх розумного пристосування, влаштовані відповідно до вимог цього Порядку, не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц).

У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року справа № 6-130цс13 наведений правовий висновок, що у розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, перебудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності.

У частинах третій, четвертій статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 2-6977/11 (провадження № 61-9096св18), на яку є посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок, що "відповідно до статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 ЦК України). Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України".

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови (див. постанову Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року по справі № 642/7110/15-ц).

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, та положеннями процесуального закону, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Так, відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями статей 391, 396 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином судом дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується , що права позивача, як власника квартири на першому поверсі, не порушені, оскільки її власність відповідачем не пошкоджена , а зведення приміщення біля входу до під`їзду в межах ганку та з використанням вже існуючого перекриття-піддашку - не зачіпає прав позивача.

Судом також не встановлено істотного відхилення від проекту, що суперечило б суспільним інтересам або порушувало права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил .

Судом також не встановлено самочинного будівництва з боку відповідача станом на час розгляду справи, оскільки наявна належна проектна документація на спірну прибудову.

При цьому суд погоджується з твердженням позиваач, що на час звернення до суду з цим позовом та початку будівництва - це приміщення було самочинним будівництвом, проте ОСОБА_1 жодним чином не довела порушення своїх прав діями відповідача. Сам по собі факт здійснення самочинного будівництва не є підставою для знесення самочинно зведеного майна , яке не порушує прав суміжних корситувачів/власників та не порушує буівльних норм та правил.

При цьому позивач не була позбавлена права надати суду висновок експерта складений на її замовлення або заявити клопотання про призначення судової експертизи, або надати взагалі хоч які письмові докази порушення будівнльних норм та правил, які порушують її права у належному користуванні квартирою. Позивачка не підтвердила належними доказами, чим саме порушуються її права, оскільки в обґрунтування позовних вимог стверджувала про можливість внаслідок самочинної прибудови виникнення надзвичайних ситуацій в майбутньому, а про існуючі порушення жодних доказів не надала взагалі.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За встановлених обставин, висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/12423/17, постанові від 13 липня 2022 року у справі № 752/11775/17

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів , що внаслідок влаштування відповідачем приміщення біля під`їзду в межах існуючого ганку , права позивача були порушені, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення цієї прибудови.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню як необгрунтовані та недоведені.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12-13, 79-81, 141, 263-265,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ "Парусний 7 А" про знесення самочинно збудованого нерухомого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко