Справа № 523/2209/25
Провадження №2/523/2552/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/2209/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/11116/15-ц було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на сьогоднішній день проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року за результатами розгляду справи № 523/11092/15 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2014 року за результатами розгляду справи № 523/7426/24 ухвалено змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року у справі № 523/11092/15-ц, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка вказує на те, що дитина ОСОБА_3 має захворювання «гіперметропія середнього ступеню», у зв`язку з чим дитина з 2020 року перебуває на обліку у лікаря офтальмолога та за рекомендаціями лікаря потребує постійної оптичної корекції. Так, у 2020 році позивачкою було придбано дитині окуляри вартістю 2161,70 грн., а у 2023 року у зв`язку із необхідністю оптичної корекції було придбано нові окуляри, вартістю 4440,40 грн. Також у 2024 році дитині ОСОБА_3 було проведено медичний огляд лікарем стоматологом та рекомендовано встановлення брекетів. Вартість відвідування лікаря стоматолога та придбання брекетів склала 12900,00 грн.

Таким чином, понесені позивачкою додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані із здоров`ям дитини склали 19502,10 грн.

Окрім того, дитина ОСОБА_3 з 2021 року займається спортом, а саме футболом. Дитина під час зайняття спортом проявляє здібності до даного виду спорту. На даний час дитина є членом ГО «Дитячо юнацький футбольний клуб «Одіссей» та постійно приймає участь у футбольних турнірах. З 2021 року по середину 2024 року становив 700,00 грн. щомісячно та середня вартість турніру 1000,00 грн. Із серпня 2024 року розмір членського внеску становив 900,00 грн. щомісячно, а середня вартість турніру 2000,00 грн.

Таким чином, понесені позивачкою додаткові витрати на фізичний розвиток дитини склали 28050,00 грн. Загальна сума додаткових витрат на лікування та фізичний розвиток дитини склала 47552,10 грн., половина з яких у розмірі 23776,00 грн. повинна бути стягнута з відповідача.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 23776,00 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10.03.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/11116/15-ц було розірвано (а.с. 10).

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на сьогоднішній день проживає з позивачкою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року за результатами розгляду справи № 523/11092/15 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

У подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2014 року за результатами розгляду справи № 523/7426/24 ухвалено змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року у справі № 523/11092/15-ц, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13 14).

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання «гіперметропія середнього ступеню», у зв`язку з чим дитина з 2020 року перебуває на обліку у лікаря офтальмолога та за рекомендаціями лікаря потребує постійної оптичної корекції.

Вказана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.06.2024 року.

У 2020 році позивачкою було придбано дитині окуляри вартістю 2161,70 грн., а у 2023 року у зв`язку із необхідністю оптичної корекції було придбано нові окуляри, вартістю 4440,40 грн.

Також у 2024 році дитині ОСОБА_3 було проведено медичний огляд лікарем стоматологом та рекомендовано встановлення брекетів. Вартість відвідування лікаря стоматолога та придбання брекетів склала 12900,00 грн.

Таким чином, понесені позивачкою додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані із здоров`ям дитини склали 19502,10 грн.

Факт понесення позивачкою додаткових витрати на вказану суму підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 19 21).

Окрім того, судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 займається спортом, а саме футболом.

Так, ОСОБА_3 з 2021 року по теперішній час відвідує «Дитячо юнацький футбольний клуб «Одіссей» три рази на тиждень, а також приймає участь у турнірах у різних вікових категоріях, які проходять кожні вихідні у різних районах м. Одеси. Дитина ОСОБА_3 є талановитим та перспективним спортсменом, який старанно виконує усі вправи на тренуваннях та прислуховується до порад тренера.

Вказана обставина підтверджується доданою до матеріалів справи Довідкою від 11.12.2024 року, виданою президентом ГО «ДЮФК «Одіссей» Балакірьовим Є.А. (а.с. 22).

Суд зазначає, що з 2021 року по середину 2024 року становив 700,00 грн. щомісячно та середня вартість турніру 1000,00 грн., а із серпня 2024 року розмір членського внеску становив 900,00 грн. щомісячно, а середня вартість турніру 2000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними довідками (а.с. 22 23).

Таким чином, понесені позивачкою додаткові витрати на фізичний розвиток дитини склали 28050,00 грн.

Факт понесення позивачкою додаткових витрати на вказану суму підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 26 70).

З огляну на вищевикладене суд зазначає, що наданими позивакою доказами підтверджено належним чином факт понесення додаткових витрат на лікування та фізичний розвиток дитини у загальному розмірі 47552,10 грн.

При розгляді даної справи суд враховує, що будь який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у вказаній статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою чи каліцтвом та розвитком здібностей дитини.

Суд констатує, що наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести саме особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Матеріали справи містять копії рахунків та квитанцій, які підтверджуються той фак, що позивачкою ОСОБА_1 було здійснено витрати пов`язанні із лікуванням дитини та розвитком здібностей дитини у виді спорту, до якого вона має схильність (футбол), у загальному розмірі 47552,10 грн.

Суд оцінює дані квитанції як належні та допустимі докази в підтвердження фактично понесених додаткових витрат на дитину у заявленому в позові розмірі.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 одноразово половини вартості понесених додаткових витрат на дитину у розмірі 23776,00 грн., є обґрунтовано, оскільки підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності є достатніми для відповідного висновку суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 одноразово половини вартості понесених додаткових витрат на дитину у розмірі 23776,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2025 року.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 185, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути разово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 23776 /двадцять три тисячі сімсот сімдесят шість/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1211 /тисяча двісті одинадцять/ грн. 20 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2025 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер