Справа № 128/244/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Бондаренко О.І.

при секретарі Гавліцькій А.Р.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка та відповідач перебували в особистих відносинах. Від таких стосунків у сторін є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначає, що діти проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вони з відповідачем не дійшли згоди з приводу сплати аліментів на утримання дружини. Вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дітьми трьох річного віку. Просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2025 року відкрито провадження по даній справі, в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно, в порядку ст. 84 ЦПК України, витребувано від Вінницької державної податкової інспекції ГУ ДПС у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. К.Василенка, 21) - інформацію про дохід фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , в період за 2024 рік.

В судове засідання учасники не з`явилися.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Вдовцова А.Д. надала суду заяву, якою просить цивільну справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на технічній фіксації не наполягає. Також згідно заяви, адвокат вказує, що позивачка на початку року проживала разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , а на даний час проживає разом з дітьми та відповідачем за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у зв`язку з фінансовими труднощами не має змоги орендувати житло.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Парвадов С.М. надав суду заяву, якою просить справу розглянути у його відсутність. В задоволені позовних вимог просить відмовити, вважає, що позивачка не має права на отримання аліментів від відповідача як дружина. Також зазначає, що оскільки позивач та відповідач на даний час спільно проживають, то останній і так несе витрати по утриманню позивачки та дітей, що буде нести і так, надмірний тягар, в разі присудження аліментів в примусовому порядку.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку учасників, викладену у наданих суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в особистих відносинах. З приводу даного факту заперечень від сторін не надійшло.

У сторін є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких є - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Спільні діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.4). Згідно довідки, з позивачкою також проживають діти ОСОБА_5 2018 р.н. та ОСОБА_6 2017 р.н.

Згідно довідки про доходи від 11.03.2025 року ОСОБА_2 його дохід за 2024 рік складає розмір 2 932 664 грн 50 коп.

Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років, суд керується наступним.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не бере до уваги докази, надані стороною відповідача, щодо наявності в нього «…16 кредитів та заборгованості по ним...», оскільки не надано жодного письмового доказу про їх наявність, розмір заборгованості, строк погашення, розмір щомісячного платежу та наявність виконавчих проваджень.

Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також стороною відповідача надані медичні довідки про звернення відповідача за медичною допомогою, однак не надано доказів його непрацездатності в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України.

Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання, починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд враховує, що стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, як встановлено працює та отримує заробітну плату, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дітей, так і матір дітей. Умовами надання утримання у цьому випадку є: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах, (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до положень ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1 211 грн 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74,75,84,89 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.01.2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х років.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 23.04.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО