Справа № 752/3905/22
Провадження № 8/752/7/25
У Х В А Л А

23.04.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу, -

присутні:

заявник (позивач): ОСОБА_1

представник заявника (позивача): Кошарський О.В. - адвокат (ордер серія АІ №1336435 від 20.01.2023р.)

представник відповідача: Олійник А.О. - адвокат (дов. №ДП24701/24-0373 від 27.12.2024р.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу, за якою просить переглянути рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2022р. у зв`язку з нововиявленими обставинами, скасувати його і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування заяви зазначає про те, що в ході судового розгляду справи відповідач АТ «Укрексімбанк» неодноразово наполягав на прямому відношенні позивача ОСОБА_1 до фінансового моніторингу, не враховуючи положення законодавства та не надаючи відповідні докази на розгляд суду. Суд не встановлював обставину погодження чи не погодження позивача в якості відповідального працівника. Зважаючи на те, що саме відповідач має надати суду однозначні відомості та докази про те, що погоджувався ОСОБА_1 в якості відповідального працівника, оскільки такі документи наявні в його розпорядженні як роботодавця, однак не надав їх, з урахуванням того, що АТ «Укрексімбанк» наполягало на тому, що посадові обов`язки позивача передбачаються здійснення заходів з фінансового моніторингу, що призвело до хибного розуміння судом дійсних посадових обов`язків позивача, адвокатом позивача було подано адвокатський запит до Національного банку України, в якому адвокат просив надати інформацію, чи здійснювалося погодження позивача в якості працівника, відповідального за проведення фінансового моніторингу в АТ «Укрексімбанк». У відповідь на адвокатський запит Національний банк України надав відповідь, у якій

повідомив, що не погоджував ОСОБА_1 на посаду працівника, відповідального за проведення фінансового моніторингу в АТ «Укрексімбанк». Дану відповідь позивач отримав 06.12.2024р. засобами електронної пошти. Позивач звертає увагу на те, що ані АТ «Укрексімбанк», який наполягав на обов`язку позивача здійснювати заходи з фінансового моніторингу, ні Національний банк України, не повідомляли позивача про його погодження чи непогодження в якості відповідального працівника, що свідчить про те, що позивачу нічого не було відомо про наявність відповідного погодження, відбулось воно чи ні. Доказів такого повідомлення позивача до моменту отримання відповіді Національного банку України на адвокатський запит немає. Обставина непогодження позивача в якості відповідального працівника банку судом не встановлювалась. Встановлення цієї обставини є безпосередньою підставою для скасування судового рішення та задоволення позову. Як стверджує позивач, отримана відповідь Національного банку України є нововиявленою обставиною, якою однозначно спростовується законність рішення суду першої інстанції щодо покладання на позивача будь-яких посадових обов`язків із здійснення заходів з фінансового моніторингу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.03.2025р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, призначено заяву до розгляду.

Від АТ «Укрексімбанк» надійшли письмові заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за якими товариство просить відмовити в задоволенні заяви. Звертає увагу суду на те, що обставина, зазначена в заяві ОСОБА_1 , не є нововиявленою і останній вводить суд в оману, зазначаючи, що йому не було відомо, що Національний банку України не погоджував його на посаду працівника, відповідального за проведення фінансового моніторингу. Так, під час розгляду справи №752/3905/22 позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, касаційну скаргу, зокрема, і тим, що він не є відповідальною особою на здійснення фінансового моніторингу в АТ «Укрексімбанк», Національний банк України не погоджував його призначення на посаду відповідального працівника на здійснення фінансового моніторингу. Позивачу на час розгляду справи було відомо, що у відповідача функції відповідального працівника банку за проведення фінансового моніторингу покладено на заступника директора Департаменту з комплаєнс-контролю ОСОБА_2 . Тобто, судами встановлювалися обставини, на яку посилається позивач як на нововиявлену обставину. Таким чином, інформація, зазначена в листі Національного банку України від 29.11.2024р. про непогодження НБУ ОСОБА_1 в якості відповідального працівника за проведення фінансового моніторингу у відповідача була відомою ще під час розгляду даної справи, про що зазначено в касаційній скарзі ОСОБА_1 від 11.05.2023р. та постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 25.09.2024р. у справі №752/3905/22. На думку відповідача, позивач такою недобросовісною поведінкою намагається переглянути законне і остаточне рішення, окрім того, надавши до матеріалів справи нові докази, що виникли (підготовлені) вже після розгляду судом даної справи і не є істотними для даної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими

обставинами, проаналізувавши матеріали справи та заяви, заслухавши думку учасників справи, суд зазначає наступне.

Так, на розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу.

Рішенням суду від 02.12.2022р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу залишені без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.04.2023р. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2022р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2024р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, касаційну скаргу АТ «Державний експертно-імпортний банк України» залишено без задоволення, додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22.12.2022р. та постанову Київського апеляційного суду від 06.04.2023р. в частині вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення: відмовити АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у прийнятті додаткового рішення стосовно вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу; рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2022р. та постанову Київського апеляційного суду від 06.04.2023р. в інших частинах залишено без змін.

Подаючи заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2022р., позивач посилається на лист Національного банку України від 29.11.2024р. №29-11-24, у якому повідомляється про те, що Національний банк України не погоджував ОСОБА_1 на посаду працівника, відповідального за проведення фінансового моніторингу в АТ «Укрексімбанк». Вказану в листі Національного банку України обставину про непогодження ОСОБА_1 на посаду працівника, відповідального за проведення фінансового моніторингу у відповідача, позивач називає нововиявленою, такою, що не була і не могла бути йому відомою під час розгляду справи №752/3905/22, та, на думку позивача, є безпосередньою підставою для скасування судового рішення та задоволення позову.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для

перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої

стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами в разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура

скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Разом з тим, обставини, на які посилається позивач як на нововиявлені в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2022р., не є нововиявлені в контексті положень статті 423 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про факт того, що Національний банк України не погоджував його призначення на посаду відповідального працівника банку на здійснення фінансового моніторингу, було відомо під час розгляду справи.

Так, зокрема, в постанові від 25.09.2024р. Верховний Суд у даний справі вказав про те, що суди при розгляді справи дослідили відповідні докази та надали їм належну оцінку, підтвердивши вчинення позивачем дисциплінарного проступку через неналежне винне виконання ним обов`язків, визначених посадовою інструкцією. Поважних причин такого неналежного виконання обов`язків суди не виявили. Отже, встановили всі елементи складу дисциплінарного проступку. Доводи позивача в касаційні скарзі про покладення на нього лише адміністративних

функцій з управління Департаментом з комплаєнс-контролю, а також про незгоду з притягненням до дисциплінарної відповідальності через відсутність повноважень щодо фінансового моніторингу є безпідставними.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи те, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із цією заявою, на час розгляду справи, належить відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 429 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з момент її проголошення.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 25.04.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА