Провадження № 2/357/1230/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць, з дня набрання рішенням законної сили.

І. Позиція сторін у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження військової служби в складі ЗСУ, помер син позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його батько ОСОБА_2 та дружина загиблого. Позивач вказує, що тривалий час перебуває у Португалії, де працює та проживає, а тому не мала можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Перебуваючи у м.Біла Церква, позивач звернулась до нотаріуса із заявою, з метою оформлення своїх спадкових прав, однак отримала відмову, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк з поважних причин, а тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діє через свого представника ОСОБА_5 , подала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з грудня 2017 року ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 разом проживали за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після чого ОСОБА_3 та їх спільна донька ОСОБА_6 проживали надалі за вказаною адресою. 08.02.2023 ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_4 , приватному нотаріусу Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. Згідно з витягом № 78858265 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 05.09.2022 також заведена спадкова справа № 40 на підставі заяви батька спадкодавця ОСОБА_2 про прийняття спадщини. Позивач достовірно знаючи про смерть свого сина, не мала наміру спадкувати, про що свідчить відсутність поданих у строки визначені чинним законодавством відповідних заяв до нотаріуса. Хоча на момент смерті ОСОБА_4 діяли тимчасові зміни щодо строку прийняття спадщини, встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 164, які збільшили його до 10 місяців, згодом, 23 травня 2023 року, набула чинності постанова № 469, якою повернуто шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи ці зміни загальний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 склав 9 місяців. Оскільки ОСОБА_1 не скористалася своїм правом і у цей строк, то вона втратила право на отримання спадщини в загальному порядку.

У відзиві зазначено, що позивач ОСОБА_1 перетинала кордон України 01.08.2023, що вбачається із долучених до матеріалів справи доказів, однак в той період не звернулась до нотаріуса і не подала заяву про прийняття спадщини та не скористалась свої правом на звернення до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. 13.08.2024, позивач змінила своє рішення та виявила намір отримати спадщину, у зв`язку з чим звернулась до нотаріуса із відповідною заявою та до суду для визначення додаткового строку прийняття спадщини (29.10.2024). Відповідач ОСОБА_7 зазначає, що перебування позивача за кордоном не може вважатися поважною причиною для пропуску строку прийняття спадщини, оскільки позивач 01.08.2023 приїздила в Україну, тобто мала об`єктивну можливість звернутися до нотаріуса та до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак не зробила цього. Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 05.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 17), витребував матеріали спадкової справи (а.с. 18).

21.11.2024 на адресу суду надійшли витребувані матеріали спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 23-39).

23.01.2024 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мелашенко О.П. подав заяву про відкладення підготовчого засідання (а.с. 44-47).

05.02.2025 на електронну адресу суду від позивача подано клопотання про залучення до розгляду справи ОСОБА_3 (а.с. 51-52).

05.02.2025 ОСОБА_2 подав заяву про залучення до розгляду справи у якості співвідповідача ОСОБА_3 (а.с. 53).

Ухвалою суду від 05.02.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 (а.с. 55-56).

11.02.2025 представник ОСОБА_3 адвокат Фатєєв А.О. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 59-62).

10.03.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_3 адвоката Фатєєва А.О. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 67-82).

16.03.2025 представник ОСОБА_3 адвокат Фатєєв А.О. через систему «Електронний суд» сформував заяву про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 та її представника (а.с. 84-85).

17.03.2025 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 86-87).

Ухвалою суду від 17.03.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 89-91).

Позивач у судове засідання не з`явилась, 03.03.2025 на електронну адресу суду надійшла заява про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 15.04.2025 ОСОБА_2 подав заяву в якій підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, 12.04.2025 представник ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6 зворот).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Встановлено, що 05.09.2022 за заявою ОСОБА_2 було заведено спадкову справу № 16/2022 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В.

Також, з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , до нотаріуса звернулась ОСОБА_3 , як дружина померлого та як законний представник малолітньої ОСОБА_6 .

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса, однак приватним нотаріусом Кривенко І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 (а.с. 4).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого сина.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як роз`яснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , прийняв його батько ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 , та малолітня донька ОСОБА_6 , подавши протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, відповідні заяви. Відповідач ОСОБА_3 не надає згоду на включення позивача в коло спадкоємців.

В п.2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказується, зокрема, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Так, поважними визнаються: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В обґрунтування пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає, що перебувала за межами України, проживала та працювала у Португалії на час відкриття спадщини, а тому не могла звернутись вчасно до органів нотаріату України.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).

У постанові Верховного Суду від 07.12.2023 по справі № 548/2415/21 зазначено, що саме лише перебування за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити таку дію.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5), відповідно до пункту 3.5 глави 10 якого якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним способом (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктами 3.11.3, 3.11.6 пункту 3.11 глави 3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто консулу. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається консулом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним способом, або прибути особисто до консула.

У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Отже, позивач мала інструменти та об`єктивну можливість вчасно захистити свої спадкові права, мала можливість звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового чи електронного зв`язку.

Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивач до суду не подала.

З огляду на вищевикладене, позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереробних істотних труднощів для подання відповідної заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, причини пропуску строку для прийняття спадщини зазначені позивачем суд не визнає поважними, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у позивача є поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

Враховуючи викладені вище обставини, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст.76-89,258-273 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду, у зв`язку з перебуванням судді 25.04.2025 на навчанні в НШСУ, та з урахуванням ч. 3 ст. 124 , ч. 6 ст. 259 ЦПК України, виготовлено 28 квітня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола