Справа № 476/878/24
Провадження № 2/476/40/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Слободніченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна

В С Т А Н О В И В :

07.10.2024 року представник позивачки, адвокат Котенко І.О., звернулася в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1 до АТ "Державний ощадний банк України", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Єланецька державна нотаріальна контора Миколаївської області, про скасування заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна.

Позовні вимоги представник позивачки мотивує тим, що з 17.03.1997 року позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори. В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з приводу розпорядженням вказаним майном. Проте, здійснити посвідчення договору купівлі-продажу квартири неможливо, оскільки за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за повідомленням Єланецького відділення Держбанку № 5427 від 19.02.1991 року Єланецькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстраційним номером обтяження 3420413, 05.07.2006 року зареєстровано заборону на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно нотаріусом виявлено запис про накладений арешт на квартиру, із зазначенням боржника (власника), відмінного від власника зазначеного майна. Наразі позивачка позбавлена можливості вирішити вказане питання в досудовому порядку.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд скасувати (припинити) обтяження у вигляді накладеної заборони на нерухоме майно з об`єкта нерухомого майна, - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження на цей будинок, реєстраційний номер обтяження 3420413, зареєстрований 05.07.2006 року реєстратором: Єланецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Єланецького відділення Держбанку від 19.02.1991 року, без номера.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.03.2025 року залучено до участі у вказаній цивільній справі у якості співвідповідача Єланецьку державну нотаріальну контору Миколаївської області та виключено її зі складу третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що АT "Ощадбанк" заперечує проти заявлених вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. АТ "Ощадбанк" є неналежним відповідачем у даній справі. Заборону на нерухоме майно було зареєстровано державним реєстратором - Єланецькою державною нотаріальною конторою на підставі документу виданого Єланецьким відділенням Держбанку № 5427, до якого АТ "Ощадбанк" не має ні якого відношення та не є його правонаступником. Позивачка не є боржником АТ "Ощадбанк". Договори між АТ "Ощадбанк" та позивачкою, а також рахунки на її прізвище для обслуговування кредитних договорів відсутні. Також позивачкою не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації нею права розпорядження власністю (нерухомим майном) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації позивачкою своїх прав. Отже, АТ "Ощадбанк" не може відповідати за зобов`язаннями, стороною яких не був. А тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ "Ощадбанк" в повному обсязі.

Представник співвідповідача - Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників.

Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.

Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зокрема, частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира була приватизована та належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом економіки ринкових відносин та приватизації Єланецької райдержадміністрації Миколаївської області від 24.01.1997 року.

Згідно реєстраційного напису, право спільної сумісної власності власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" 25.01.1997 року, за реєстровим номером 1557.

17.03.1997 року позивачка на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори прийняла у дар 3/4 вказаної квартири від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з приводу розпорядженням вказаним майном. Проте, здійснити посвідчення договору купівлі-продажу квартири неможливо, оскільки за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за повідомленням Єланецького відділення Держбанку № 5427 від 19.02.1991 року Єланецькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстраційним номером обтяження 3420413, 05.07.2006 року зареєстровано заборону на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про накладений арешт на квартиру, із зазначенням боржника (власника), відмінного від власника зазначеного майна.

Між тим, у боржника ОСОБА_2 не могло бути права власності на спірну квартиру, оскільки до 1997 року будинок АДРЕСА_3 щі ОСОБА_6 був гуртожитком, відносився до державного житлового фонду і позивачка проживала із батьками у кімнаті АДРЕСА_4 цього гуртожитку зі статусом наймачів. 24.01.1997 року кімната № 7 у вказаному будинку була відчужена із державного житлового фонду на користь сім`ї позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

З метою уточнення інформації щодо вирішення ситуації в досудовому порядку позивачка звернулася до Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», яка є правонаступником Єланецького відділення Держбанку № 5427.

Із повідомлення філії Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» слідує, що банк не володіє інформацією про наявність заборони накладеної на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області в порядку заміщення державного нотаріуса Єланецької державної нотаріальної контори за № 114/01-16 від 28.08.2024 року вбачається, що згідно «Реєстру для реєстрації заборон жилих будинків та арештів, накладених на будинки судовими слідчими органами» Єланецької державної нотаріальної контори за 1990 рік підтверджено факт наявності заборони відчуження вищенаведеного житлового будинку, накладеної на майно боржника ОСОБА_2 . Підставою обтяження послугувало повідомлення Єланецького відділення Держбанку № 5427 б/н від 19.02.1991р.

05.07.2006 року архівний запис заборони №19909-1392 перенесено у новостворений реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження: 3420413.

Таким чином, оскільки у позивачки відсутні будь-які не виконані зобов`язання перед АТ «Державний ощадний банк України», суд вважає, що відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на підставі договору дарування ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що накладена заборона на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 обмежує право позивачки на розпорядження належним їй майном, а зняття заборони на відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах, на сьогоднішній день відсутні підстави для існування заборони накладеної на вказану квартиру, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна задовольнити.

Скасувати (припинити) обтяження у вигляді накладеної заборони на нерухоме майно з об`єкта нерухомого майна, - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження на цей будинок, реєстраційний номер обтяження 3420413, зареєстрований 05.07.2006 року реєстратором: Єланецькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Єланецького відділення Держбанку від 19.02.1991 року, без номера.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 25.04.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова