КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1070/2025
справа №381/519/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У січні 2024 року АТ "ПУМБ" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позову мотивує тим, що 09 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал" та ОСОБА_1 укладено кредитним договір №GP-4844005, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 84 943,14 гривень.

19 липня 2016 року ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" припинилося шляхом приєднання до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк". Відтак, позивач є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ "Банк Ренесанс Капітал".

Зазначає, що відповідач довготривалий строк не виконує кредитні зобов`язання належним чином. Станом на 01 грудня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 119 105,92 гривень, з яких: 44 228,32 гривень - заборгованість за кредитом; 8 557,38 гривень - заборгованість по процентам; 66 320,22 гривень - заборгованість за комісією.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у сумі 119 105,92 гривень. Стягнути судові витрати.

Рішенням Фастівського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № GP-4844005 від 08 серпня 2013 року в розмірі 47 652,38 грн, яка складається із: заборгованість за кредитом - 44 228,32 грн, заборгованість за відсотками - 3 424,06 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на пропуск позивачем позовної давності.

Зазначає, що кредитний договір укладено шляхом підписанням відповідачем Пропозиції укласти договори (оферти) від 08 серпня 2013 року. За укладеним договором надано кредит в розмірі - 84 943,14 грн; розмір комісії за обслуговування кредиту - 2,7% та не зазначено про щомісячну сплату комісії за обслуговування кредиту; розмір процентної ставки зазначено - 6% річних.

Позивач надав в Таблиці №1 Розрахунку суми заборгованості відповідача по сумі кредиту за кредитним договором в колонці №1 "Затверджений Графік повернення кредиту" в якому зазначено строку вимоги (повного повернення кредиту) 09 серпня 2018 року.

Строк позовної давності становив відповідно до 09 серпня 2021 року, який був продовжений на період дії карантинних обмежень до 01 серпня 2023 року включно. Строк позовної давності настав до початку дії воєнного стану. Стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що тіло кредиту повертається частинами щомісячними платежами, щодо кожного з яких строк позовної давності відраховується за кожним платежем окремо.

Зазначає, що строк позовної давності закінчився до початку дії воєнного стану на території України тому, положення про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії не поширюється на строки давності, які закінчилися до початку введення воєнного стану.

Вказує, що карантин на території України встановлено безперервно з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, який і продовжив строк позовної давності на стягнення боргу за кредитним договором лише на строк дії таких карантинних обмежень па території України, який закінчився 01 липня 2023 року.

З посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 вказує, що розмір щомісячного процентів вираховується із залишку по тілу наданого кредиту, а не із загальної суми наданого кредиту.

Вказує, що позивачем не надано розрахунку заборгованості із зазначенням залишку по тілу кредиту, з якого щомісяця вираховувалися проценти. Позивач не довів розмір боргу за процентами, що був частково стягнутий судом першої інстанції.

Стверджує, що звертаючись до суду 10 січня 2024 року, позивач пропустив строк позовної давності на стягнення боргу за кредитним договором, а проценти за кредитним договором до 02 грудня 2021 року вирахувані без зазначення залишку по тілу кредиту, від якого вираховувалися такі проценти, первинна бухгалтерська документація відсутня.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, отже, в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 66 320,22 грн не підлягають задоволенню, оскільки положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту є несправедливими, що є підставою для визнання таких положень недійсними.

Стягнувши відсотки за користування кредитом в розмірі 3 424,06 гривень, суд першої інстанції вказав, що такі нараховані в межах строку кредитування.

При вирішенні питання за заявою відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, суд зазначив, що починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час.

Відтак, суд зробив висновок, що позовну давність позивачем не пропущено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Судом першої інстанції установлено, що 08 серпня 2013 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та ОСОБА_1 підписано пропозицію укласти договори (оферта) № GP-4844005 від 08 серпня 2013 року на загальні споживчі цілі.

Згідно даних пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № GP-4844005 від 08 серпня 2013 року ОСОБА_1 подав пропозицію АТ «Банк Ренесанс Капітал», який діє як від власного імені, так і від імені та в інтересах ПрАТ «УАСК «АСКА -ЖИТТЯ» на підставі агентського договору, на умовах, зазначених в цій пропозиції, та у відповідності до чинних Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку, які разом з Умовами є невід`ємною частиною цієї пропозиції, й чинних Правил добровільного страхування життя Страховика №003.2 від 30 грудня 2003 року, укласти з ним договір страхування та договір карткового рахунку.

Пропозиція (оферта) № GP-4844005 від 08 серпня 2013 року містить наступні умови: сума кредиту становить 84 943,14 грн, розмір комісії за обслуговування кредиту 2,70%, розмір процентної ставки 6,00% річних, строк кредиту 60 місяців (а.с. 32).

Відповідно до даних платіжної інструкції №4432860 від 09 серпня 2013 року ОСОБА_1 надано кошти в розмірі 84 943,14 гривень. У графі призначення платежу зазначено "видача кредиту зг. договору GP-4844005 від 08.08.2013" (а.с. 8).

До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості станом на 01 грудня 2023 року за кредитним договором №GP-4844005, відповідно до даних якого заборгованість складає 119 105,92 гривень, з яких: 44 228,32 гривень - заборгованість по сумі кредиту; 8 557,378 гривень - заборгованість по процентам; 66 320,22 гривень - заборгованість по комісії (а.с.25-31).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині пропуску позивачем позовної давності, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Установлено, що кредитний договір укладено на строк до 09 серпня 2018 року (08 серпня 2013 року + 60 місяців).

Згідно матеріалів справи позов подано до суду 30 січня 2024 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року ( з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, №500 від 17 червня 2020 року, №641 від 22 липня 2020 року, №760 від 26 серпня 2020 року, №956 від 13 жовтня 2020 року, №1236 від 09 грудня 2020 року, №104 від 17 лютого 2021 року, №405 від 21 квітня 2021 року, №611 від 16 червня 2021 року, №855 від 11 серпня 2021 року, №981 від 22 вересня 2021 року, №1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: "19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-IX пункт 19 було викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущено позовну давність при зверненні до суду, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 листопада 2024 року №911/79/24.

Посилання скаржника на те, що позовна давність у цій справі пропущена в день скасування карантину на території України ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права, відтак колегією суддів відхиляються.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині не доведеності позивачем розміру боргу за процентами, оскільки позивачем не надано розрахунку заборгованості із зазначенням залишку по тілу кредиту, колегія суддів зазначає про таке.

Матеріали цивільної справи містять розрахунок заборгованості за договором, із даних якого убачається, що такий відображає щомісячний обов`язковий платіж на погашення тіла кредиту та процентів за кредитним договором.

Окрім цього, доданий розрахунок містить в собі відомості про часткове виконання умов кредитного договору.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, заперечуючи проти розміру стягнутої заборгованості, відповідачем не надано відповідного контррозрахунку на спростування визначеного розміру заборгованості по процентах. Посилаючись на неправильне нарахування процентів, відповідач не надає правильного, на його думку, розрахунку, обмежившись зазначенням про не згоду із тим, що міститься у матеріалах справи.

Отже, апеляційний суд відхиляє наведені доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова