Ухвала

25 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 331/372/24

провадження № 61-5348ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року, та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості 1/2 частини автомобілю, який є об`єктом права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості 1/2 частини автомобілю, який є об`єктом права спільної сумісної власності в розмірі 238 983,50 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ринкову вартість 1/2 частини автомобіля марки BMW, моделі Х5, колір - чорний, 2007 року випуску (державний номер НОМЕР_1 , загальний легковий Універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , повної маси 2350, маси без навантаження 1950, категорії В, об`єм двигуна 2996 см. куб., тип пального S) в розмірі 238 983,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року, та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 238 983,50 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В касаційній скарзі вказується, що вона подається з підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України з огляду на те, що: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особи, які подають касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлені можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи, чому суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково та в якій справі позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для позивача, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково і позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями.

Вказівка в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року, та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості 1/2 частини автомобілю, який є об`єктом права спільної сумісної власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков