Справа № 487/1597/25
Провадження № 2/487/1524/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Самедової Р.Ш., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Рева О.О, звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 31.10.2015 між сторонами, який зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1012.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 31.10.2015 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1012. Від шлюбу у подружжя народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, позивач вказує, що подружжя останнім часом відділилися один від одного через різні погляди на майбутнє, ведення спільного господарства припинено з січня 2025 року. А тому, на думку позивача, подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач до судового засідання не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою, зокрема, побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Статтею 2 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 цього Кодексу документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1012.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами шлюбні відносити фактично припинено, спільного господарства вони не ведуть з січня 2025 року.

Подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки він існує лише формально. Розірвання шлюбу буде відповідати волі позивача і особисті та майнові права подружжя при цьому не будуть порушені.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи приписи вказаної норми закону, а також те, що позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, позивач має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 89, 259, 265, 268, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 31 жовтня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1012, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РКОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Карташева