Справа № 761/6529/24
Провадження № 6/761/193/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

представника заявника: Плискань І.О.

представника заінтересованої особи

(боржника): ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони у виконавчому провадженні; поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2010р., яке набрало законної сили, було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , а саме: стягнуто з останнього на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» №804/6/10/207/840к/2662 від 16 жовтня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) в сумі 37407,59 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення складає 295798,59 грн.; 1700,0 грн судового збору; 120,0 грн - збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

У лютому 2024р. до суду звернулося ТОВ «ФК «Форт» із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого листа №2-6349/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра», а також поновлення процесуального строку на його пред`явлення.

Заяву мотивовано тим, що 04 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_A_3 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

20 серпня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» укладено договір №GL48N718070_A102 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Фінанс проперті групп», а ТОВ «Фінанс проперті груп» набуло право вимоги за кредитним договором.

26 серпня 2020р. між ТОВ «Фінанс проперті групп» та ТОВ «Інвест Хаус» укладено договір № Б/Н про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінанс проперті групп» відступило ТОВ «Інвест Хаус», а ТОВ «Інвест Хаус» набуло право вимоги за кредитним договором.

29 грудня 2020р. між ТОВ «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір №Б/Н про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК Форт», а ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги за кредитним договором.

Щодо поновлення процесуального строку для пред`явлення заявник посилався на те, що такий був пропущений з поважних причин, оскільки первісний стягувач ПАТ КБ «НАДРА» з поважних причин не мав можливості контролювати процес стягнення, оскільки було державним органом було прийнято рішення про його ліквідацію та його діяльність була припинена, а також було звільнено відповідальних осіб за супровід судових справ ПАТ КБ «НАДРА».

За вказаних обставин, заявник звенувся до суду із вказаною заявою.

У жовтні 2024р. на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких останній просив суд відмовити у задоволенні заяви, з огляду на її необґрунтованість та безпідставність. Боржник зазначив, що стягувачем пропущено строк, в межах якого виконавчий лист пред`являється до виконання, при цьому поважних причин пропуску зазначеного строку заявником не наведено, відтак вимги заявника про поновлення вказаного строку та заміни сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, з підстав у ній викладених.

В судовому засіданні представник боржника заперечував щодо задоволення вказаної заяви з підстав, викладених у поданих до суду письмових поясненнях.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що наявні правові підстави для залишення вказаної заяви без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2010р., яке набрало законної сили, було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , а саме: стягнуто з останнього на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 37407,59 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення складає 295798,59 грн.; 1700,0 грн судового збору; 120,0 грн - збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Щодо вимоги про заміну сторони виконавчого провадження суд зазначає наступне.

У відповідності з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Судом встановлено, що 04 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_A_3 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

20 серпня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» укладено договір №GL48N718070_A102 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Фінанс проперті групп», а ТОВ «Фінанс проперті груп» набуло право вимоги за кредитним договором.

26 серпня 2020р. між ТОВ «Фінанс проперті групп» та ТОВ «Інвест Хаус» укладено договір № Б/Н про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінанс проперті групп» відступило ТОВ «Інвест Хаус», а ТОВ «Інвест Хаус» набуло право вимоги за кредитним договором.

29 грудня 2020р. між ТОВ «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір №Б/Н про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК Форт», а ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та другастатті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ятастатті 442 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022р. у справі № 2-7763/10 дійшла до висновку, що «процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особиу зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справіне обхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.».

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 442 ЦПК України, ч. 6 ст. 12, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Суд зауважує, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першоїстатті 2 ЦПК України

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024р. у справі №2-85/11 , враховуючи правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022р. усправі №2-7763/10, дійшов висновку, що «правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.».

Щодо вимог про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд зазначає наступне.

Так, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої цієї норми виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону про виконавче провадження).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 лютого 2013р. представнику ПАТ КБ «Надра» на підставі судового рішення по вказаній цивільній справі видано виконавчий лист.

Як вбачається із листа начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), на примусовому виконанні Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчого листа №2-6349/10, виданого 20 лютого 2013р. Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу у розмірі 295798,59 грн. 26 червня 2015р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття вказаного рішення).

При цьому, повторно, зазначений виконавчий документ на виконання до відділів ДВС м. Херсона та Херсонської області не надходили та станом на 12 березня 2024р. на виконанні не перебувають.

Суд звертає увагу, що виконавчий лист, який наявний у правонаступника стягувача, було повернуто первісному стягувачу ще у червні 2015р., та з цього часу до отримання даної заяви судом пройшло понад 8 років.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у цій справі стягувач звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу, що поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

При цьому, посилання заявника на перебування первісного стягувача у процесі ліквідації та не можливість здійснювати контроль за виконанням рішення суд оцінює критично, оскільки, ПАТ КБ «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Фінанс проперті групп», ТОВ «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» є юридичними особами, мають у штаті працівників, які були зобов`язані забезпечувати контроль за виконанням судових рішень в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним та попередніми стягувачами своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950р., яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997р. та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не наведено поважних причин пропуску процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для поновлення строку для пред`явлення. Враховуючи те, що судом не було задоволено вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні вимоги заявника про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12-14, 18, 19, 76-81, 89, 128, 211, 247, 259-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України; ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони у виконавчому провадженні; поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 21 квітня 2025р.

Суддя: