Провадження № 2/161/76/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13.12.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , в яке ДКП «Луцьктепло» надає послуги з теплопостачання на підставі Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 11.10.2021 року. На виконання своїх зобов`язань відповідач 12.12.2024 року надіслав на її адресу рахунок на оплату житлово-комунальних послуг № 2498338 від 05.12.2024 року «за листопад 2024 року», який не відповідає Вимогам до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України 31.01.2020 року № 23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.02.2020 року за № 202/34485, а отже не містять інформацію про послуги, що є порушенням прав споживача. Також, при наданні їй рахунків ДКП «Луцьктепло» не забезпечувало збереження, захист, використання та облік інформації щодо розрахунків за спожиті комунальні послуги згідно з вимогами ЗУ «Про захист персональних даних» та надавало їх не у закритому вигляді. Вказує, що в ході виконання своїх зобов`язань на підставі Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 11.10.2021 року посадовими особами відповідача було порушено низку нормативно-правових актів, що, у свою чергу, призвело до порушення її прав, як споживача житлово-комунальних послуг, а поведінка керівник ДКП «Луцьктепло» у її відношенні є систематично незаконною. Такі дії відповідача призвели до заподіяння їй моральної шкоди. Враховуючи наведене, просить суд зобов`язати ДКП «Луцьктепло» надати їй рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за розрахунковий період «листопад 2024 року», оформленний відповідно до додатку № 1 Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України 31.01.2020 року № 23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.02.2020 року за № 202/34485, а також стягнути з відповідача на свою користь 200000 грн. моральної шкоди.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду надала пояснення аналогічні викладеним у своєму позові. Додатково суду пояснила, що у рахунку на оплату житлово-комунальних послуг № 2498338 від 05.12.2024 року «за листопад 2024 року» очевидно завищено норму споживання гарячої води.

До матеріалів справи долучено письмовий «виступ в дебатах» від 01.04.2025 року та письмові пояснення від 01.04.2025 року, від 25.04.2025 року, подані позивачкою через канцелярію суду (а.с. 61-63, 77).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 69-70).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , в яке ДКП «Луцьктепло» надає послуги з теплопостачання на підставі Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 11.10.2021 року.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, урегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про захист прав споживачів».

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у грудні 2024 року відповідач надавав їй рахунок на оплату житлово-комунальних послуг «за листопад 2024 року», який не містить вичерпної інформації про послуги, а також містить недостовірну інформацію з приводу проведення нарахувань.

За змістом ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами в будинках, які обладнані вузлом (вузлами) комерційного обліку визначено ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Формування рахунків та доступ споживачів до облікової інформації врегульовано ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі Закон).

Рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону (ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

У відповідності до положень ч. 3 ст. 8 Закону рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

Частиною 2 ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Поряд з цим, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 затверджено «Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» (далі Вимоги), у яких наведено Примірні форми рахунків на оплату комунальних послуг згідно додатків 1, 2 цих Вимог.

Пунктом 2 розділу ІІ Вимог визначено, що виконавців відповідних комунальних послуг або уповноважених осіб зобов`язано формувати рахунки на оплату комунальних послуг з урахуванням, зокрема, вимог ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Варто зауважити, що положення Закону не містить будь-яких вимог до обов`язковості застосування положень наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 року № 23, натомість у відповідності до ч. 3 ст. 8 Закону вичерпно та прямо визначено інформацію, яку повинен містити рахунок на оплату комунальної послуги.

Регулювання формування таких рахунків здійснюється на підставі кількох нормативно-правових актів, серед яких особливе місце займають ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 року № 23. Співіснування закону, що має вищу юридичну силу, та підзаконного акта, яким є наказ міністерства, створює потенційні можливості для виникнення колізій або неоднозначного розуміння окремих норм.

За наведеного випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оскільки такий має вищу юридичну силу.

Стаття 8 Закону встановлює ключові вимоги до формування рахунків за комунальні послуги. Закон чітко визначає обов`язкову інформацію, яка повинна міститися в кожному рахунку, а саме: найменування та платіжні реквізити виконавця, адресна інформація та ПІБ споживача, період, за який здійснюється нарахування, загальна сума до сплати, обсяг спожитої послуги (на основі показань лічильників або розрахунковим шляхом), діючі ціни та тарифи, стан розрахунків споживача (включаючи заборгованість), середній обсяг споживання іншими споживачами та рекомендації щодо енергоефективності. Закон передбачає надання рахунків споживачам на паперовому носії, але за їх вимогою або згодою можливе надання рахунків в електронному вигляді. Існує також практична можливість відмови від паперових рахунків через особистий онлайн-кабінет споживача. Важливою нормою є безоплатність надання рахунків споживачам. Крім того, Закон зобов`язує надавачів послуг забезпечувати споживачам доступ до інформації про динаміку споживання комунальних послуг за останні роки.

Наголошується, що стаття 8 Закону закладає основи прозорості у сфері комунальних розрахунків, надаючи споживачам вичерпну інформацію про їхнє споживання та нарахування. Це сприяє підзвітності надавачів послуг та забезпечує можливість для споживачів контролювати свої витрати.

Натомість, наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 року № 23 «Про затвердження Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» має на меті встановлення детальних та уніфікованих вимог до формату, структури та змісту рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення. Наказ містить конкретні шаблони, обов`язкові поля та вказівки щодо способу представлення інформації, передбаченої Законом, включаючи одиниці виміру, методи розрахунку та порядок розміщення даних у рахунку.

Як вбачається із долученого до позовної заяви рахунку № 2498338 від 05.12.2024 року «за листопад 2024 року» по особовому рахунку позивачки, такі містять усю вичерпну інформацію, імперативно визначена наявність якої визначається ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

В ході розгляду справи ОСОБА_1 не було надано жодних доказів того, що остання зверталася до ДКП «Луцьктепло» із заявами про надання їй по її особовому рахунку інформації, перелік якої визначений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 року № 23 «Про затвердження Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», та що такої інформації їй не було надано з вини відповідача.

Варто зауважити, що ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії» передбачено надання рахунків на оплату послуг, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Частина 5 ст. 8 Закону встановлює, що інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Судом достовірно встановлено, що ДКП «Луцьктепло» з 25.02.2020 року було забезпечено доступ до вищевказаної інформації для всіх споживачів та така міститься офіційному сайті ДКП «Луцьктепло» (посилання: https://teplo-dkp.lutsk.ua/ua/osobystyykabinet spozhyvacha_dkp_lutskteplo_vidkryto/).

Крім того, недоведеною жодними доказами є та обставина, що ДКП «Луцьктепло» під час виконання умов Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 11.10.2021 року, укладеного із ОСОБА_1 , допустило будь-які порушення ЗУ «Про захист персональних даних».

З огляду на наведене, суд вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені до ДКП «Луцьктепло» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг.

Враховуючи наведене, а також те, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, які є необґрунтованими, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДКП «Луцьктепло» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне комунальне підприємство «Луцьктепло», адреса місцезнаходження: 43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20, .

Повний текст рішення складений 28 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська