Справа № 373/237/25
Номер провадження 2/373/374/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки Гливи В.О.

розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представниця позивача - Дармограй А.Т. звернулась до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 503005-КС-001 про надання кредиту від 20.06.2024, що становить 133503,26 грн, яка складається з: суми прострочених платежів основним зобов`язанням - 37000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами - 90953,26 грн; суми прострочених платежів за комісією - 5550,00 грн; стягнути понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

20.06.2024 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №503005-КС-001, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 37000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,15087838% за кожен день користування кредитом, терміном на 24 тижні.

Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 14.01.2025 в сумі 133503,26 грн, яка складається з суми прострочених платежів за «тілом» кредиту - 37000,00 грн; суми прострочених платежів за відсотками - 90953,26 грн; суми прострочених платежів за комісією- 5550,00 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 30.01.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.03.2025 у справі призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

20.06.2024 між позивачем та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір №503005-КС-001 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту 20.06.2024, що акцептована відповідачем 20.06.2024, шляхом підписання електронним підписом відповідача.

До позову додано паспорт споживчого кредиту та послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №503005-КС-001 від 20.06.2024.

До позову додано правила відкриття кредитної лінії.

Відповідно до п.2 договору та змін внесених додатковою угодою позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37000,00 грн строком на 24 тижні на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15087838% в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 5550,00.

До позову додана довідка ТОВ «Платежі онлайн» від 16.01.2025 про перерахування коштів відповідачу відповідно до кредитного договору №503005-КС-001 від 20.06.2024.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 527, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Представницею позивача завлено клопотання про витребування доказів в АТ КБ «Приват Банк»: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я відповідача; письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 20.06.2024 (дата видачі кредиту) по 05.12.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

У клопотанні зазначено, що підставою для витребування доказів стало те, що зазначені докази містять банківську таємницю і не можуть бути витребувані позивачем самостійно.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на зміст клопотання суд дійшов висновку про те, що докази, про витребування яких заявлено клопотання, не стосуються предмету доказування у цій справі, оскільки правовідносини, про які зазначено у позовній заяві, стосуються кредитного договору, на який розповсюджуються вимоги законодавства щодо договору позики, зокрема щодо того, що договір є укладеним з моменту передання грошей.

Отже, доказуванню в межах цієї цивільної справи підлягає саме факт передання коштів кредитодавцем, саме відповідачу, саме у зв`язку з виконанням укладеного кредитного договору, а не отримання якихось коштів відповідачем на свій картковий рахунок.

Зважаючи на вказане, клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що підписавши кредитний договір №503005-КС-001, відповідач прийняв умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Позивачем було передано відповідачу на виконання договору, визначену в ньому суму коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №1226/01 від 16.01.2025, де вказано всю необхідну інформацію для ідентифікації цього платежу, як такого, що здійснений на виконання договору №503005-КС-001 між позивачем та відповідачем, тобто позивачем доведено, що між сторонами було підписано цей договір, позивачем передано за допомоги АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу за цим договором кошти у порядку, визначеному в ньому.

Відповідачем не було дотримано умов договору та не погашено вчасно заборгованість, розмір якої обрахований розрахунком заборгованості та відповідає умовам договору.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором 503005-КС-001 від 20.06.2024 в розмірі 133503 (сто тридцять три тисячі п`ятсот три) гривні 26 копійок, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 37000 (тридцять сім тисяч) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 90953 (дев`яносто тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 26 копійок, заборгованості за комісією в розмірі 5550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк