Справа № 346/5100/24
Провадження № 2/346/302/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді: Коваленка Д.С., секретар судового засідання: Івантишин Д.Р., за участю представниці позивача: ОСОБА_1 та представника відповідача: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, передбаченим ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить стягнути з нього 200 000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди, завданої ним кримінальним правопорушенням, передабченим ч.2 ст.125 КК України.

Стислі позиції учасників справи.

Аргументи позивача та її представниці. Спричинена ОСОБА_3 моральна шкода, завдана кримінальним правопорушенням відповідача полагяла у спричинених їй фізичних та моральних стражданнях, які позначились на негативних змінах у її житті. Від отриманого тілесного ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми із струсом головного мозку, вона пережила нестерпні головні болі, головокружіння, нудоту, змушена була звертатись за медичною допомогою до лікарів. Від завданих відповідачем тілесних ушкоджень, її тіло було в синцях та гематомах, їй важко було пересуватись, вона декілька днів перебувала у нерухомому стані, їй важко було спілкуватись з рідними. Вона зазнала негативних переживань, тривогу, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, стрес та побоювання за стан свого здоров`я. У зв`язку з спричиненими їй тілесними ушкодженнями, вона та члени її сім`ї були позбавлені можливості для забезпечення нормальних умов для проживання. Також зазначала, що після отриманих тілесних ушкоджень вона перенесла нервовий зрив. Втратила нормальний сон та почуття спокою, який супроводжувався почуттям розгубленості та душевного неспокою. Окрім того, в неї почались проблеми із здоров`ям від нанесених їй відповідачем ударів в ділянку обличчя, у неї крім синців та головних болей, почались сильні зубні болі. Їй доводилось звертатись і до лікаря стоматолога за кваліфікованою медичною допомогою. Все це призвело також до порушення нормальних життєвих зв`язків та до порушення стосунків з оточуючими людьми. Крім цього, від нанесених їй тілесних ушкоджень, морально постраждали і її малолітні діти, які побачивши її в стані, у якому вона перебувала після отриманих ушкоджень зазнали сильного переляку та стресу, у зв`язку з чим бояться виходити із будинку, бояться залишатись без неї та відпускати її, ночами плачуть. Діти бояться відпускати її одну по будь-якій потребі, у зв`язку із чим вона була змушена звернутись за допомогою до дитячого психолога. Вона весь час почуває себе незахищеною та відчуває тривогу не тільки за себе, але й за своїх дітей. Також просили стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2000грн. та 10000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Аргументи представника відповідача. Позов не підлягає задоволенню, оскільки позов не був поданий у кримінальному провадженні. Позивачка зобов`язана була довести заподіяння моральної шкоди саме у розмірі 200 000 гривень, разом з цим надані суду фотографії не містять дати складання та особу, яка їх зробила, також відсутні підписи слідчого, що вказує на те, що ці фотографії не мають відношення до події. На фото зображені тільки ушкодження ока, про, що у вироку щодо вказаних тілесних ушкоджень не вказано нічого. Разом з цим, доказів щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень не надано, а вказане може встановити тільки експертиза. Відповідач визнав свою вину та щиро каявся, що підтверджується вироком. А витрати на адвоката є завищеними та непропорційними.

Оцінка суду щодо фактів.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2024 року (який набрав законної сили 08.08.2024) ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.12-16).

При цьому, вказаним вироком було встановлено, що 23.04.2024 року близько 20 год. 05 хв. солдат ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у АДРЕСА_1 , неподалік нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , де знаходиться продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час з`ясування з ОСОБА_3 особистих неприязних стосунків, маючи на меті спричинити останній тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_3 декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя та голови, заштовхав в автомобіль марки «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2 , де продовжував наносити удари кулаками в ділянку обличчя та голови потерпілої (а.с.12-16).

Однак, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , цього ж дня, перебуваючи в с.Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області по вул.Українській, він підійшов до автомобіля марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 , біля якого перебувала потерпіла ОСОБА_3 , і діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній декілька ударів ногами в ділянку голови та декілька ударів кулаками рук в ділянку голови потерпілої, від яких потерпіла втратила рівновагу, впала на землю та втратила свідомість (а.с.12-16).

І внаслідок саме цих злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткотривалий розлад здоров`я та синців нижньої повіки правого ока та обох повік лівого ока, лівого стегна, в ділянках лівого колінного суглобу, правого променево-зап?ясного суглобу та правої китиці, крововиливу під кон?юктиву лівого ока, садна лівої виличної ділянки, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівого фланку живота, лівого передпліччя, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 12-16).

Також, при призначенні покарання ОСОБА_4 було враховано, що останній беззаперечно визнав свою вину, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК є щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.12-16).

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

І тому суд враховує, наданий йому доказ саме у наведених межах.

А 17.09.2024, через свою представницю, ОСОБА_3 подала позов до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної ним моральної шкоди від вказаного кримінального правопорушення, вчиненого щодо неї, яку вона оцінила у 200 000 грн. (а.с.1-22).

Положеннями ч.1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Отже, подати такий позов саме у кримінальному провадженні є правом, а не обов`язком потерпілої особи. Тому суд не згідний з аргументами представника відповідача про те, що позивачка не мала право пред`явити позов, оскільки вона не пред`явила його у кримінальному провадженні.

Більше того, ч.7 ст.128 КПК України прямо передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Оцінка суду правовідносин учасників спору.

Із встановлених обставин вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникли цивільні правовідносини у сфері відшкодування шкоди, завданої злочином. І в межах цих правовідносин виник спір щодо права позивача отримати відшкодування моральної шкоди, якої вона зазнала у зв`язку із завданням кримінальним правопорушенням шкоди її здоров`ю.

Оцінка суду щодо заявленого права ОСОБА_3 .

Відповідно до положень пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Зокрема, згідно з положеннями частини 1 статті 289 Цивільного кодексу України, будь-яка особа має право на особисту недоторканість, яке є її особистим немайновим правом, що забезпечує її природнє існування. А згідно з частиною 1 статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. При цьому, частина 1 статті 1168 ЦК України уточнює, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Також суд враховує, що за положеннями статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлені судом обставини, вказують на те, що позивачка дійсно отримала ушкодження свого тіла саме від дій відповідача, і протиправність таких ушкоджень, їх кількість, місце розташування та вплив на фізичне здоров`я встановлені вироком суду, що набрав законної сили; позивачка, в позовній заяві зазначила про перелік та глибину її фізичних та душевних страждань, і їх тривалість, як і тривалість вимушених змін у її житті та житті її близьких, однак будь-яких доказів цього суду не надала; позивачка визначила розмір грошових коштів, у якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, але суд вважає цей розмір таким, що суперечить вимогам розумності та справедливості, з огляду на характер заподіяної відповідачем позивачу шкоди, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, їх кількість, та того факту, що глибини своїх фізичних та душевних страждань, на які позивачка вказувала як на такі, що відповідають наведеному розміру шкоди, вона не підтвердила жодними доказами (на що правильно вказував представник відповідача), суд враховує, що і період вимушених змін яких вона зазнала, вона таккож не довела.

Звичайно, суд врахував надану позивачкою фототаблицю (а.с.19), однак погоджується з представником відповідача, що на ній не міститься будь-яких відомостей, з яких суд міг би встановити, що вказані тілесні ушкодження, які зображені на фото, були заподіяні саме відповідачем і саме у той день, який зазначений у вироку суду. Разом з цим, ці фотографії є відображенням місця, локалізації та кількості тілесних ушкоджень, але самі по собі вони не можуть підтверджувати рівень і заявлену у позові глибину моральних страждань позивачки.

Суд ще раз підкреслює, що він враховує посилання позивачки у її позові на те, що моральна шкода, завдана кримінальним правопорушенням відповідача полагяла у спричинених їй фізичних та моральних стражданнях, які позначились на негативних змінах у її житті. Від отриманого тілесного ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми із струсом головного мозку, вона пережила нестерпні головні болі, головокружіння, нудоту, змушена була звертатись за медичною допомогою до лікарів. Від завданих відповідачем тілесних ушкоджень, її тіло було в синцях та гематомах, їй важко було пересуватись, вона декілька днів перебувала у нерухомому стані, їй важко було спілкуватись з рідними. Вона зазнала негативних переживань, тривогу, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, стрес та побоювання за стан свого здоров`я. У зв`язку з спричиненими їй тілесними ушкодженнями, вона та члени її сім`ї були позбавлені можливості для забезпечення нормальних умов для проживання. Також зазначала, що після отриманих тілесних ушкоджень вона перенесла нервовий зрив. Втратила нормальний сон та почуття спокою, який супроводжувався почуттям розгубленості та душевного неспокою. Окрім того, в неї почались проблеми із здоров`ям від нанесених їй відповідачем ударів в ділянку обличчя, у неї крім синців та головних болей, почались сильні зубні болі. Їй доводилось звертатись і до лікаря стоматолога за кваліфікованою медичною допомогою. Все це призвело також до порушення нормальних життєвих зв`язків та до порушення стосунків з оточуючими людьми. Крім цього, від нанесених їй тілесних ушкоджень, морально постраждали і її малолітні діти, які побачивши її в стані, у якому вона перебувала після отриманих ушкоджень зазнали сильного переляку та стресу, у зв`язку з чим бояться виходити із будинку, бояться залишатись без неї та відпускати її, ночами плачуть. Діти бояться відпускати її одну по будь-якій потребі, у зв`язку із чим вона була змушена звернутись за допомогою до дитячого психолога. Вона весь час почуває себе незахищеною та відчуває тривогу не тільки за себе, але й за своїх дітей (а.с.1-5).

Однак, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України), відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч.3 ст.13 ЦПК України).

А позивачка не надала суду жодного доказу, який міг би підтвердити наведені нею обставини умов отриманої моральної шкоди, тяжкості вимушених у неї змін та інше.

І тому враховуючи це суд відзначає, що він згоден із тим, право позивачки на особисту недоторканість дійсно було порушено відповідачем, і внаслідок цього порушення позивачці дійсно було завдано моральної шкоди, яка безперечно підлягає відшкодуванню саме відповідачем, і може бути відшкодована позивачці грошовими коштами.

Проте, оскільки заявлена нею глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей, а також інші обставини на які вона посилалась нею не доведені, суд застосовуючи вимоги розумності, справедливості та співмірності, зокрема те, що будь-яка людина, яка отримала би аналогічні тілесні ушкодження, як у позивачки отримала би і моральну шкоду, але зважаючи на відсутність доказів більшого, на користь позивачки з відповідача слід стягнути 10000 гривень, які будуть відповідати рівню доведеності обставин у цій справі та вимогам закону.

При цьому суд враховував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц за яким, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

І тому позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, зокрема шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки 10000 гривень у якості відшкодування доведеної моральної шкоди. У стягненні грошових коштів у більшому розмірі - слід відмовити.

Оцінка суду щодо судового збору.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це та те, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 2000 гривень (а.с. 6), однак позовні вимоги підлягають частковому задоволенні (тільки на 5% від заявленого розміру), судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто у розмірі тільки 100 гривень.

Оцінка витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. А згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Тож враховуючи це і оскільки суд задовільнив частково позов на користь позивача, з відповідача дійсно можуть бути стягнені понесені витрати на професійну правничу допомогу.

В силу положень частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на положення частини 2 статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представниця позивачки долучила до матеріалів справи на підтвердження розміру витрат: договір про надання правової допомоги (а.с.75д); додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги (а.с. 76); акт прийому передачі (а.с.76а); квитанція на суму 10 000 гривень (а.с. 76б). З вказаних документів вбачається, що адвокат Юркевич Х.М. надала, а позивачка отримала такі види правничої допомоги: написання та подання позовної заяви про відшкодування шкоди заподіяної злочином вартістю 7000 гривень та участь адвоката в судовому засідання при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної злочином вартістю 3000 гривень (а.с.76а).

Однак, що стосується розміру витрат на професійну правничу допомогу у вигляді написання та подання позовної заяви, зважаючи на її зміст у порівнянні із складністю справи та часом, який мав би бути витраченим на написання позовної заяви, поданого змісту, на що на підставі ч.4 ст.137 ЦПК правильно вказував представник відповідача, співмірний розмір витрат на такий вид допомоги мав би скласти 3000грн. А тому загальний розмір витрат 6000грн., а не 10000грн, як було заявлено до стягнення.

І з огляду на те, що розмір правничої допомоги підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а це тільки 5 %), до стягнення із відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі тільки 300 гривень, а у стягненні витрат в більшому розмірі (ще 9700 гривень) слід відмовити.

Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,200,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, передбаченим ч.2 ст.125 КК України - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 10000 (десять тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком, передбаченим ч.2 ст.125 КК України. У відшкодуванні моральної шкоди у більшому розмірі, зокрема у стягненні ще 190000 (сто дев`яносто тисяч) гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 100 гривень, у якості відшкодування сплаченого судового збору. У стягненні судового збору у більшому розмірі, зокрема ще 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 300 гривень, у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу у більшому розмірі, зокрема ще 9700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя: Коваленко Д. С.