Справа № 349/416/25
Провадження № 2/349/280/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 квітня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

за участю секретаря судового засідання Пунько Н. С.,

представника відповідача, адвоката Окуневича М. В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Романків І. М., до ОСОБА_2 про поділ майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку АДРЕСА_1 .

Обґрунтувала позов тим, що з 25.07.1992 до 09.05.2023 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За цей час вони побудували житловий будинок та господарські будівлі, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_2 . Згоди про добровільний поділ майна не досягли.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача зазначив в позовній заяві про розгляд справи за його та позивача відсутності.

Представник відповідача, адвокат Окуневича М. В., в судовому засіданні позов визнав повністю. Зауважив, що як таку згоду про поділ майна сторони досягли, але не можуть її реалізувати через перебування відповідача за кордоном.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Так, рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2023 розірвано шлюб, зареєстрований 25.07.1992 виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтвреджується копією цього рішення.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.04.2008, виданого Рогатинською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Рогатинської міської ради від 01.04.2008, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.04.2008 підтверджується, що за ОСОБА_2 зареєстровано власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку загальною площею 270,7 кв. м, огорожі та воріт.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вказує на презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.

Житловий будинок був набутий подружжям за час шлюбу, тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зокрема майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Згідно з висновком Верховного Суду за наслідками застосування ст. 71 СК України, викладеним в постанові від 26 серпня 2024 року в справі № 753/6702/21, не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.

ОСОБА_1 заявила вимогу про визнання права власності на частку в житловому будинку, а не про його поділ в натурі, тому суд, з огляду на принцип диспозитивності, задовольняє заявлену вимогу.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що дорівнює 1 460,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що дорівнює 1 460,02 грн суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 206, 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 460,02 грн судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що дорівнює 1 460,02 грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24.04.2025.

Суддя М. Г. Рибій