Справа № 202/6741/24
Провадження № 2-др/202/35/25
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(д о д а т к о в е)

14 квітня 2025 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Самойленка О.Є. звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 88 729 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 2 800 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

26 березня 2025 року представником позивача була подана засобами поштового зв`язку відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України заява про стягнення витрати на професійну правничу допомогу.

Вказана заява також направлена відповідачу ОСОБА_2 26.03.2025, що підтверджується квитанцією «Укрпошта».

В своїй заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що зазначена заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 та 4 статті 270 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України).

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.

Відповідно до статті ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).

При цьому суд звертає увагу, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При зверненні до суду в позовній заяві було заявлено попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

У матеріалах справи наявна копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 29 квітня 2024 року, укладеного між адвокатом Самойленком О.Є. і Макар`євим В.Ю., копія додатку № 1 до цього допомогу. згідно з яким гонорар адвоката складає 10 000 грн.

Крім того, суду було надано копію акта приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) до договору про надання правничої (правової) допомоги від 29 квітня 2024 року, складеного 25.03.2025, згідно з яким позивачу було надано правничу (правову) допомогу, яка полягає в аналізі обставин справи, вивченні наданих клієнтом документів та нормативно-правового регулювання, пошуку та аналізі судової практики щодо подібних правовідносин, розробка стратегії судового захисту, складання та подання позовної заяви до суду, участь у судовому засіданні, а всього на суму 10 000 грн.

Отже, суд вважає доведеним, що у зв`язку з поданням позову та розглядом справи позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, яка була надана адвокатом Самойленком О.Є., в розмірі 10 000 грн.

Суд вважає, що з огляду на неподання відповідачем будь-яких заперечень витрати позивача на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі відповідають критеріям, визначеним у статті 137 ЦПК України, є розумними та співмірними зі складністю справи, ціною позову та наданим адвокатом обсягом послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим заяву задовольнити, стягнувши в відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі скасування основного рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Суддя Наталія Марченко