Справа № 383/318/25
Номер провадження 2/383/245/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

за участю:

представника позивача адвоката Рижкової В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через представника адвоката Рижкову Вікторію Олегівну звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

23 квітня 2025 року під час судового засідання відповідача ОСОБА_1 заявив про відвід головуючого судді Бондаренко В.В., яка обґрунтована тим, що суддя Бондаренко В.В. перебуває в близьких стосунках з позивачем ОСОБА_2 , що йому відомо від багатьох жителів міста Бобринець та поліції міста Бобринець.

ОСОБА_1 усно також пояснив, що про ці обставини йому повідомив адвокат, прізвище якого він також не знає.

Представник позивача заперечила проти задоволення заяви про відвід судді, оскільки вважає його необгрунтованим.

Згідно ч.ч. 2, 9 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід надійшла в день судового засідання, а тому вирішення питання про відвід здійснюється суддею Бондаренко В.В., який розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, зазначає наступне.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 ЦПК України. Зокрема, згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим суддя звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, як вбачається вищевикладеного, при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

Поряд із цим, суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Посилання заявника на можливо близькі стосунки судді Бондаренко В.В. з позивачем не свідчить про його необ`єктивність та упередженість, а є, фактично, припущенням заявника, яке є недостовірним та спрямоване на затягування розгляду справи, яке не ґрунтується на об`єктивних фактах чи конкретних діях судді.

Отже, заявник, посилаючись на упередженість та необ`єктивність судді Бондаренка В.В., не навів жодних обставин вчинення суддею дій, які б свідчили про його необ`єктивність та упередженість.

За таких обставин, суддя вважає, що заявником не наведено, а суддею не встановлено обставин, які ґрунтуються на доказах, які б ставили під сумнів в об`єктивності судді при розгляді цієї справи, а також могли б свідчити про його необ`єктивність та упередженість.

З огляду на викладене вище,судом не встановлено обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід судді, оскільки припущення відповідача суб`єктивні і не підтверджені доказами, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Бондаренка В.В.по справі № 383/318/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бондаренко