Дата документу 08.04.2025Справа № 539/4997/24
Провадження № 2/554/101/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої суми пенсії спадкодавця,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої суми пенсії після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 216 160 грн.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 440/15446/21 зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області » від 01 жовтня 2021 року №33/37-4/8728 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року , відповідно до вимог ст.ст. 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням постанови Кабінету Міністрів «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Позивач вказує, що судове рішення у справі № 440/15446/21 відповідачем було виконано частково, зокрема, з березня 2022 року його батько ОСОБА_2 почав отримувати пенсію у підвищеному розмірі. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач вказує, що він, як спадкоємець першої черги за законом, 26 березня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем, оскільки його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 відмовились від своєї частини спадщини на користь ОСОБА_1 . На письмове звернення померлого ОСОБА_2 . Головним управлінням ПФУ в Полтавській області 16.02.2022 р. надано відповідь, що ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого в пенсійній справі сформована доплата за період з 01.04.2019 року по 28.02.2022 року у розмірі 216160 грн. Позивач вказує, що 26.03.2024 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, в тому числі не недоотриману суму пенсії в розмірі 216160 грн. Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. зверталася з відповідним запитом до ГУ ПФ в Полтавській області про наявність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та її розмір, але їй було відмовлено та зазначено, що вказана сума заборгованості ОСОБА_2 згідно судового рішення не виплачена і ці невиплачені кошти можливо отримати у разі зміни сторони виконавчого провадження згідно ст. 379 КАС України. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовлено. Рекомендовано спір про стягнення успадкованої суми недоотриманих спадкодавцем пенсійних виплат вирішувати в порядку цивільного судочинства, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

13 січня 2025 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надішов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначила, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 р. № 440/15446/21 ОСОБА_2 проведено з 01.04.2019 р. перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області» від 01.10.2021 № 33/37-4/8728 про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст..чт. 43,63 Закону України № 2262 від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, на деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Доплата пенсії за рішенням суду нарахована з 01.04.2019 по 28.02.2022 у розмірі 216160 грн., облікована в органах Пенсійного фонду та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Виплату пенсії ОСОБА_2 проведено в повному обсязі по 31 січня 2024 року , заборгованості по виплаті немає. Жодних заходів , з метою стягнення в примусовому порядку нарахованої суми пенсії за рішеннм суду ОСОБА_2 не здійснювалось. Представник відповідача зазначає, що недоотримана сума пенсії 216160 грн., щодо якої виник спір, нарахована батку позивача за спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, на деяких інших осіб». Представник відповідача вважає, що доплату пенсії нараховану ОСОБА_2 можливо отримати у разі зміни сторони виконавчого провадження, в порядку вимог Кодексу адміністративного судочинства, так як першочергове рішення, на підставі якого в подальшому виникли спірні правовідносини прийняте Полтавським окружним адміністративним судом від 28.12.2021 р. Представник відповідача вказує, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішенням суду відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №440/15446/21 виконане в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства. Представником відповідача зазначено, що Головним управлінням заборгованість з пенсійних виплат на виконання рішень суду облікована в підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Доплата пенсії за рішенням суду у справі №440/15446/21 внесена до підсистеми Реєстр судових рішень та облікована за №20060 (а.с.52-54).

20 січня 2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначив, що відзив на позовну заяву та усі наведені у ньому обставини вважає такими, що не ґрунтуються на законі і обставинах справи. Відповідач у відзиві наголошує, що ним рішення суду виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухваленням будь-яких інших додаткових судових рішень, але відповідач замовчує, що недоотримана пенсія в сумі 216160 грн. числиться саме за батьком ОСОБА_2 і позивач, як його спадкоємець, без рішення суду ніяким чином отримати її не може. Позивач вважає, що відзив на позовну заяву шаблонний, формальний, надуманий, суперечливий, направлений на позбавлення його соціальної захищеності та права власності (а.с.64).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про залучення до розгляду справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державної казначейської служби у Полтавській області, закрито підготовче провадження по справі (а.с.73).

Позивач ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити (а.с.75)

Представник відповідача Рогоза Х.С. надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. У заяві зазначила, що підтримує позицію викладену у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі № 440/15446/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 01.10.2021 №33/37-4/8728 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 01.10.2021 №33/37-4/8728 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також провести виплати з урахуванням 100% підвищення до пенсії та раніше сплачених сум (справа № 440/15446/21) (а.с.9-13).

З копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № , пенсіонер ОСОБА_2 , слудіє, що сума доплати за рішенням суду становить 216160 грн. (а.с.23).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2024 року, виданого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М., зареєстрованого в реєстрі № 2633, вбачається, що воно видане ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76361715 від 26.03.2024 р. вбачається , що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 приватним нотаріусом Карпець О.М. заведено спадкову справу №43/2024 , номер справи у спадковому реєстрі 72204887 (а.с.24).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. 12.09.2024 року , зареєстрованого в реєстрі за № 2633, спадкова справа № 43/2024, вбачається, що спадкоємцем майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 (а.с.28).

З копії довідки № 273/01-16 виданої 13.09.2024 р. приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. вбачається, що єдиним спадкоємцем згідно закону після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30).

На звернення ОСОБА_4 першим заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області В. Носенком повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримував пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно матеріалів архівної пенсійної справи ОСОБА_2 було нараховано заборгованість на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі № 440/15446/21 з 01.04.2019 р. по 28.02.2022 р. у розмірі 216160 грн. Невиплачені кошти ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачене ст.. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.27).

На запит приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. першим заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області В. Носенком повідомлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримував пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до ст.. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. У відповіді просили роз`яснити спадкодавцю, що кошти нараховані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі 440/15446/21, яке набрало чинності 28.01.2022 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачене ст.. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.25).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 440/15446/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у справі №440/15446/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії (а.с.31-32).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину,яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») членів сім`ї, які належать до колаосіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя,стають спадковими.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 420/5064/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя не було отримано 216160 грн. на виконання рішення суду про перерахунок пенсії, а тому дані кошти належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 за законом успадкував заборгованість по перерахунку пенсії в сумі 216160 грн..

На даний час рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 440/15446/21 не виконано та виконавчих проваджень щодо його виконання не відкрито.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Аргументи відповідача про те, що до даних правовідносин необхідно застосовувати ч.1 ст. 379 КАС, суд відхиляє, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже, спір, що виник у зв`язку з відмовою органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 14 березня 2024 року у справі№ 420/3331/21, від 19 вересня 2024 року у справі № 500/620/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно пенсію, присуджену спадкодавцю за життя, та задоволення позову ОСОБА_1 , як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9, ч. 1 ст. 5 Закону України «Просудовий збір», з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у сумі 2161,60 грн. необхідно стягнути на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману суму пенсії у розмірі 216160 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір у сумі 2161,60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтвській області, місце знаходження : 36000 м.Полтава, вул. Гоголя,34, код ЄДРПОУ - 13967924.

Суддя Л.І. Савченко