Справа № 204/688/25
Провадження № 2/202/2396/2025
23 квітня 2025 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,
секретар судового засідання Пономаренко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу № 202/688/25 за позовною заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.07.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит № 4919394.
11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 12Т, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає права вимоги до позичальників в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4919394 від 31.07.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником ОСОБА_1 . Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 12Т від 11.11.2021, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 015 гривень, з яких: 5 000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 15 015 гривень заборгованість за відсотками.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за Договором про споживчий кредит № 4919394 від 31.07.2021 в розмірі 20 015 грн, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» дану суму, а також 2422,40 грн суму сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2025 справа передана за підсудністю до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року справу прийнято до спрощеного позовного провадження.
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує про ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що 31.07.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит № 4919394. Відповідно до умов даного договору ТОВ «МІЛОАН» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. на строк 30 днів, які позичальник зобов`язується повернути у день закінчення строку кредитного договору, або достроково разом з процентами за користування кредитом.
У договорі сторони в договорі погодили параметри, порядок і графік погашення кредиту і сплати процентів.
У подальшому, 11.11.2021 ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 12Т, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 4919394 від 31.07.2021.
Відповідно до матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 4919394 від 31.07.2021належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, складає 20 015 гривень, з яких: 5 000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 15 015 гривень заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором позики, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 20 015 грн.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 4919394 від 31.07.2021, що складає 20 015 гривень, з яких: 5 000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 15 015 гривень заборгованість за відсотками.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6585/10 на ім`я Стародуб Ірини Володимирівни; додаткову угоду №4919394 від 30.11.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.11.2024; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 30.09.2024.
З акту та детального опису робіт (наданих послуг) від 30.11.2024 вбачається, що адвокатом Стародуб І.В. було витрачено 5,5 годин на правовий аналіз та надання правових рекомендацій, складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, вартість виконаних робіт оцінено 6 000 грн.
Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 23.04.2025.

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО