"22" квітня 2025 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/183/25
Номер провадження: 2/150/114/25
22 квітня 2025 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позовна заява мотивована тим, що 01 липня 2020 року відповідачем було підписано заяву б/н з метою отримання банківських послуг кредиту.
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом до 50 000 грн. та в процесі користування ліміт було збільшено до 100 000,00 грн. Термін кредитування визначено 12 місяців з пролонгацією.. Відсоткова ставка 43,2% річних, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. В процесі користування відповідача кредитними коштами відсоткову ставку було зменшено до 42,0% річних.
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 04 лютого 2025 року за останнім рахується заборгованість у розмірі 66 475,33 грн., яка складається з наступного:
-54 297,33 грн. заборгованість за тілом кредиту;
-12 178,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
А тому, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в позовній заяві просить провести розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. У разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений, свідченням чого слугують наявні при матеріалах судової справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, в судові засідання за невідомих суду причин не з`являється. Відзив на позовну заяву чи заява про визнання позову до суду теж не надходили.
Тому, ухвалою суду від 22 квітня 2025 року було постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, наявні при ній докази, дійшов висновку про наступне.
Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України,публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Судом встановлено, що 01 липня 2020 року між позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір про надання банківських послуг.
Банком на підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку з відновлювальною кредитною лінією до 100 000,00 грн., а відповідачу надано у користування кредитну картку типу «Універсальна» зі строком користування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору).
Згідно п. 2.1.1.2.12 договору сторони узгодили, що у разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі статей 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-ий день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-ий день з моменту порушення зобов`язань клієнтом з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором у повному обсязі.
Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-ий день прострочення, відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 180-ого дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування відсотків від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлено за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 60,0% для картки «Універсальна».
Відповідно до ст. 629 ЦК, України договір є обов`язковим до виконання сторонами .
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 04 лютого 2025 року за останнім рахується заборгованість у розмірі 66 475,33 грн., яка складається з наступного:
-54 297,33 грн. заборгованість за кредитом;
-12 178,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав до суду копію договору, розрахунок заборгованості, а також виписку по рахунку.
Зі змісту вищезазначених документів вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254,виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надані банком виписки за картковим рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.
Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16.
Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 66 475,33 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.
Відтак, в ході судового розгляду доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів, що становить 66 475,33 грн., який складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотками. А тому, зазначені кошти підлягають присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача.
Відповідно до 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжне доручення від 18 лютого 2025 року, яким підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2 422,40 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задоволити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН