КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/31896/19-ц

номер провадження №22-з/824/535/2025

Суд апеляційної інстанції у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівМостової Г.І., Березовенко Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник боржника ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебувала справа № 757/31896/19-ц за апеляційною скаргою приватного виконавця Жаботинського І.В. на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2024 року у справі за поданням приватного виконавця Жаботинського І.В. до ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника в межах виконавчого провадження № 74880495.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в задоволенні апеляційної скарги приватного виконавця Жаботинського І.В. було відмовлено.

20 березня 2025 року представник боржника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з приватного виконавця Жаботинського І.В. на користь боржника ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 600 грн, посилаючись на те, що суд не вирішив це питання в постанові від 17 березня 2025 року.

27 березня 2025 року представник приватного виконавця Скрипник П.Г. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначив, що вимоги сторони боржника не відповідають приписам ст. 141 ЦПК України, а доводи є безпідставними через помилкове тлумачення норм законодавства.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ст. 270 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши наведені в заяві доводи, заперечення та матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати або інші питання, які мали бути вирішені в рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що представник боржника ОСОБА_2 просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 12 600 грн, які включають: вивчення апеляційної скарги (2 000 грн), підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу (6 600 грн), участь у судовому засіданні (4 000 грн). Ці витрати підтверджені договором про надання правничої допомоги від 20 грудня 2024 року, актом приймання-передачі послуг № 1 від 17 березня 2025 року, рахунком № 1-17.03.2025 від 17 березня 2025 року та платіжною інструкцією від 20 березня 2025 року.

Проте, заявником не було дотримано порядку заявлення про судові витрати, передбаченого нормами ЦПК України. Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником боржника, а також під час судових дебатів у Київському апеляційному суді не було заявлено про необхідність стягнення судових витрат на правничу допомогу. Аналогічні обставини підтверджені нею в ході пояснень при розгляді заяви в апеляційному суді.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.06.2022 року у справі №161/5317/18, учасник справи, який має намір стягнути судові витрати, зобов`язаний заявити про них під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зокрема у відзиві на апеляційну скаргу або в судових дебатах, щоб суд мав можливість розглянути це питання в межах провадження. У зазначеній справі Верховний Суд вказав, що неподання відповідної заяви чи інформації про судові витрати до завершення розгляду справи в апеляційному суді унеможливлює їх подальше стягнення шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки це виходить за межі повноважень суду, визначених ст. 270 ЦПК України.

У даній справі матеріали не містять доказів того, що представник боржника повідомляв суд про намір стягнути судові витрати до винесення постанови від 17 березня 2025 року. Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат є необґрунтованою, оскільки порушує процесуальний порядок їх заявлення, не відповідає вимогам ст.ст. 134, 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені ст. 270 ЦПК України, відсутні.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №757/31896/19-ц щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 12 600 грн відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Судді: