Справа № 361/5376/24
Провадження № 2/361/4045/24
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

22 квітня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Гізатуліної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Охріменко Є.І.,

представників відповідачки: Дяченка В.В., Станіславського С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 3% річних за договором позики,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року адвокат Костенюк М.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала до суду зазначений позов.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Писанець Н.В.

Ухвалою суду від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 02 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв.

Розгляд справи відкладався з різних підстав.

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

11 березня 2025 року Вх. 12423 до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_3 про відвід судді Писанець Н.В.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року визнано заявлений представником відповідачки ОСОБА_3 відвід необґрунтованим; заявлено самовідвід судді Писанець Н.В.; справу передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання 22 квітня 2025 року о 14 год. 00 хв.

Позивач, представник позивача у підготовче судове засідання не з`явились. Представник позивача Костенюк М.В. 22 квітня 2025 року Вх. № 20280 через систему «Електронний суд» надіслала заяву у якій повідомила, що не має можливості взяти участь у судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю у кримінальній справі № 947/10477/25, просила суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судове засідання з`явились представники відповідачки ОСОБА_4 та Дяченко В.В. Представник відповідачки ОСОБА_4 зазначив, що зареєстрованим місцем проживання є с. Садове, яке територіально відноситься до Баришівського району Київської області, у зв`язку з чим дана справа не підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області. Представник відповідачки ОСОБА_3 підтримав доводи колеги про направлення справи за підсудністю належному суду.

Враховуючи, тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників відповідачки, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

З огляду на ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд здійснює дії необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

Виходячи із змісту вказаних норм, підсудність визначається за зареєстрованою адресою проживання відповідача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є стягнення заборгованості, 3% річних за договором позики.

Таким чином, враховуючи предмет позову підсудність даної справи визначається відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого суддею на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, від 03 червня 2024 року № 622013, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15 16).

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX в п. п. 10 п. 1, п. п. 10 п. 3 у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відтак, до прийняття постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, с. Садове, входило до складу Баришівського району Київської області.

Представник позивача визначаючи підсудність розгляду цієї справи за Броварським міськрайонним судом Київської області, не врахувала, положення п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також дані, проте, що с. Садове на день звернення до суду з позовом, територіально не підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідно до положення п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судом, встановленим законом у цій справі є Баришівський районний Київської області, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю належному суду.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 196, 197, 258, 259, 260, 293, 294, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 3% річних за договором позики направити за територіальною підсудністю до Баришівського районного суду Київської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна