Справа № 515/551/25
Провадження № 2/515/804/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якої представляє опікун ОСОБА_2 , до Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання дій протиправними, зобов`язання забезпечити виробами медичного призначення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська районна державна адміністрація,-

В С Т А Н О В И В:

До Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє опікун ОСОБА_2 , в якому представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким:

визнати протиправною відмову Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в частині забезпечення ОСОБА_1 підгузками (памперсами) з розрахунку 60 шт. на 1 міс. та пелюшками у кількості 30 шт. на 1 міс. відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 12.12.2023 р. №153/13/б;

зобов`язати Тузлівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області забезпечити ОСОБА_1 підгузками (памперсами) з розрахунку 60 шт. на 1 міс. та пелюшками у кількості 30 шт. на 1 міс. відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 12.12.2023 №153/13/б, починаючи з 01.03.2024 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов такого висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Приписами ч.1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі КАС),Господарським процесуальним кодексом України(статті 1, 12; далі - ГПК),Кримінальним процесуальним кодексом України(далі -КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить визнати протиправною відмову Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в частині забезпечення ОСОБА_1 виробами медичного призначення, зобов`язати Тузлівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області забезпечити ОСОБА_1 виробами медичного призначення.

Оскільки відповідач у справі - Тузлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є органом місцевого самоврядування, тому, враховуючи суб`єктний склад сторін спору та характер спірних правовідносин, суддя дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє опікун ОСОБА_2 , до Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання дій протиправними, зобов`язання забезпечити виробами медичного призначення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська районна державна адміністрація.

Роз`яснити представнику позивача, що він не позбавлений права із цими вимогами звернутися з позовною заявою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Луцюк