Провадження №4-с/205/7/245
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 р. м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

за участю секретаря Вольф В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу у рамках виконавчого провадження №42405344, по виконанню виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.09.2012 р. по справі №2/0538/2387/2012,

заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу у рамках виконавчого провадження №42405344, по виконанню виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.09.2012 р. по справі №2/0538/2387/2012.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 25.10.2024 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А.І. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 33712,06 грн. на користь стягувача у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.08.2012 р. і до повноліття дитини. Постанова мотивована наявністю з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 року заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 112 373, 52 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки. Скаржник, вважає такі дії державного виконавця незаконними, а постанову протиправною, оскільки заборгованості по сплаті аліментів він не допускав, щомісячно перераховував на рахунок виконавчої служби визначений у виконавчому листі розмір аліментів, надаючи державному виконавцю на його вимогу за період з березня 2022 року по березень 2024 року (місяць досягнення дитиною повноліття) довідку про доходи, оскільки виконавчий лист не був звернений державним виконавцем до виконання за останнім його місцем роботи (служба в Збройних Силах України), а за твердженням державного виконавця такий не мав самостійного доступу до бази даних про доходи фізичних осіб, оскільки протягом цього часу, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України така база ніби то не працювала, що підтверджується скриншотом переписки в інтернет месенджері «Viber» скаржника з державним виконавцем. За твердженнями державного виконавця заборгованість виникла внаслідок неврахування до доходу для нарахування аліментів додаткової винагороди, яку отримував ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168. Скаржник вважає, що вищезазначені додаткові виплати здійснюються тільки в період дії воєнного стану, тобто мають тимчасовий характер, а отже заборгованість із сплати аліментів з боржника з даної винагороди не повинна нараховуватися державним виконавцем. Зазначене і стало підставою для звернення до суду з даною скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України. Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 стало відомо 26.10.2024 року з ЄДРВП. В десятиденний строку звернення зі скаргою, у порядку ст. 447 ЦПК України, а саме 04.11.2024 року шляхом поштового відправлення, таким подано скаргу до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 р., справа № 205/16058/24, зазначену скаргу повернуто скаржнику, з підстав того, що при зверненні до суду зі скаргою представником скаржника не долучено до матеріалів скарги доказів її надіслання надання іншим учасникам справи, а саме заінтересованим особам: державному виконавцю Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Кушнір А.І. та ОСОБА_2 . Одночасно, цією ж ухвалою роз`яснено право на повторне звернення зі скаргою після виконання вимог абз. 2 ч. 2 ст. 183 ІЩК України. Таким чином, скаржником пропущено десятиденний строку звернення зі скаргою у порядку ст. 447 ЦПК України з поважних причин, а отже у відповідності до ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Просить поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги. Визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни щодо винесення постанови від 25.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33712,06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни від 25 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33 712, 06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2024 р. прийнято вказану скаргу до розгляду.

Представник відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А., надала суду заперечення на дану скаргу, в яких зазначила, що на виконанні у відділі ДВС у м.Ужгороді перебуває ВП № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.08.2012 р. і до повноліття дитини. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення. Перевірка інформації про доходи боржника здійснювалась шляхом направлення електронного запиту до ПФУ України, у відповіді на який державному виконавцю повідомлялась назва організації місця роботи та адреса місця його знаходження. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Автоматизована система виконавчих проваджень не працювала впродовж кількох місяців з 25.02.2022 р. Однак, після відновлення доступу до АСВП, технічна можливість подання електронного запиту до ПФУ України для визначення місця роботи боржника відновлена була значно пізніше, ніж доступ до АСВП. Станом на 10.01.2025 року не являється можливим надати докази цього, оскільки всі запити вчинялись в електронному варіанті і наразі з 19.12. 2024р. по теперішній час доступ до АСВП відсутній. Оскільки боржник самостійно щомісячно сплачував аліменти на депозитний рахунок відділу ДВС у м.Ужгороді, у державного виконавця не виникало претензій щодо даного виконавчого провадження, а як тільки технічно стало можливим отримання відомостей щодо відомостей про доходи боржника, виявилось, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 продовжував сплачувати аліменти в розмірі, який він визначив самовільно, не узгодивши суму безпосередньо з виконавцем. Шляхом надсилання «смс» на «Вайбер» державний виконавець повідомив боржнику, що у нього є заборгованість і була домовленість, що виконавець робить запит до військової частини для визначення суми боргу, і він просив не надсилати постанову до бухгалтерії для примусового стягнення, оскільки він сплатить борг добровільно, як тільки буде відома сума. 07.02.2024р. державним виконавцем надіслано запит до військової частини НОМЕР_2 щодо надання відомостей про доходи боржника, в якому чітко зазначено, що запит робиться для обчислення заборгованості по аліментах. 12.03.2024р. з військової частини НОМЕР_2 надійшла довідка про доходи, на підставі якої виконавець зробив розрахунок заборгованості, і сума боргу становила 112373,52 грн. станом на 01.02.2024р., розмір якої виконавець повідомив боржнику і він борг визнав, про що повідомив виконавця «смс» повідомленням та в подальшому добровільно і сплатив у повному обсязі. Просить звернути увагу на той факт, що виконавець не володів інформацією про різновиди тих доходів і не мав підстав не враховувати суми, надані бухгалтерією, оскільки в запиті чітко просив інформацію щодо доходів які потрібні для визначення боргу по аліментах і відповідно бухгалтер повинен включати лише ті види доходу, з яких згідно законодавства аліменти можуть утримуватись. Боржнику було відомо про існування вищевказаного виконавчого листа на виконанні і для недопущення утворення заборгованості мав право самостійно звернутись із заявою до бухгалтерії про відрахування з його доходів для перерахування аліментів і як наслідок державним виконавцем була винесена спірна постанова про накладення штрафу від 24.10.2024р. Відносно дати винесення спірної постанови просить звернути увагу, що згідно Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Та відповідно до п.10-2 розділу XІІІ Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про виконавче провадження» визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Просить відмовити у задоволенні скарги по справі № 205/16780/24 на дії старшого державного ОСОБА_4 у повному обсязі. Розглянути цивільну справу №205/16780/24 без участі представника ВДВС у м.Ужгороді.

Представник заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , надала суду відповідь на заперечення, згідно якої зазначила, що скаржник ОСОБА_6 вважає, що у запереченнях державний виконавець не спростував його твердження та аргументи стосовно суті вимог скарги, а наведені ним у запереченнях аргументи та доводи підлягають відхиленню. 25.10.2024 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А.І. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 33712,06 грн. на користь стягувача у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.08.2012 р. і до повноліття дитини. Постанова мотивована наявністю з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 року заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 112373,52 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки. При цьому, необхідно зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до державного виконавця з проханням надати йому розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, однак таке прохання державним виконавцем було проігноровано. Не надано такий розрахунок державним виконавцем і до заперечень на скаргу. Також слід відмітити, що оскільки скаржник виконує свої службові обов`язки безпосередньо у зоні бойових дій, то єдиним доступним способом для нього для комунікації з державним виконавцем є інтернет месенджер. Як слідує з переписки з держаним виконавцем, останній повідомив ОСОБА_1 про борг в розмірі 27 522,35 грн. Таким чином, є не зрозумілим чому оскаржувана постанова мотивована наявністю з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 р. заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 112373, 52 грн., якщо сума боргу за твердженням самого виконавця становить 27 522,35 грн. Державним виконавцем не надано докази, які б підтверджували виконання ним обов`язку щодо надсилання боржнику розрахунку заборгованості. Так як зазначалось вище, скаржник є військовослужбовцем та виконує свої службові обов`язки безпосередньо у зоні бойових дій. 16.12.2022 року до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року № 1263, яка набула чинності 16.11.2022 року, а саме доповнено фразою після слів "З усіх видів грошового забезпечення" словами "інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану". Таким чином, починаючи з 16.11.2022 року, додаткова винагорода на період дії військового стану була включена до видів грошового забезпечення, з яких може проводитися утримання аліментів, однак тільки у випадку отримання такої, оскільки така відноситься до одноразових видів грошового забезпечення. Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 з врахуванням законодавчих змін, своєчасно та в повному обсязі виконував свій обов`язок по сплаті аліментів, заборгованості не допускав, а отже за зазначеного, скаржник вважає протиправними дії державного виконавця щодо накладення на нього штрафу постановою від 25.10.2024 року, оскільки у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Просить скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни щодо винесення постанови від 25.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33712,06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни від 25.10.024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33712,06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області. Розглянути скаргу без участі скаржника та його представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час розгляду скарги до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №0538/7147/2012, виданого 27.09.2012 р. Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.08.2012 р. і до повноліття дитини.

25.10.2024 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А.І. накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 33712,06 грн., на підставі ч.14 ст. Закону України «Про виконавче провадження», так як з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 р. утворилася заборгованість зі сплати аліментів 112373,52 грн. сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, за виконавчим листом №2/0538/2387/2012, виданий 27.09.2012 р. Орджонікіздевським районним судом м.Маріуполя Донецької області, ВП №42405344 (а.с.12).

Згідно інформації про виконавче провадження від 03.11.2024 р. ВП №42405344, Ідентифікатор для доступу інформації Е6:

06.03.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП №42405344 державним виконавецем Старовойт Р.Є. Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, Донецька області.

20.06.2017 р. старшим державним виконавцем Спірковою А.В. Лівобережного ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, Донецька області, у зв`язку з виникненням заборгованості понад 3 місяців згідно даних ВДВС та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення виконання рішення накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника постановою про арешт майна боржника. Сума звернення стягнення 41811,75 грн. Майно боржника, на яке накладається арешт: все рухоме та нерухоме майно боржника.

28.07.2017 старшим державним виконавцем, Спірковою А.В. ЛівобережнОГО ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження дане виконавче провадження направлено до Луцького ВДВС ГТУЮ у Волинській області для виконання. Згідно заяви ОСОБА_1 від 11.07.2017 р., боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Заборгованість станом на 28.07.2017 року становить 36283,17 грн.

16.08.2017 р. головним державним виконавцем Ткачук О.О. Луцького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області прийнято до виконання виконавче провадження з Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.08.2012 р. і до досягнення повноліття дитини. Згідно заяви ОСОБА_1 від 11.07.2017 р. боржник проживає за адресою АДРЕСА_2 . Заборгованість станом на 28.07.2017 року становить 36 283,17 грн.

27.02.2018 р. державним виконавцем Ткачук О.О. Луцького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області постановою про передачу матеріалів даного виконавчого провадження, передано до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області для подальшого виконання. Згідно заяви ОСОБА_1 від 21.02.2018 року його фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

06.03.2018 р. старший державний виконавець Присташ К.В. Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, постановою про прийняття до виконання даного виконавчого провадження прийнято до виконання дане виконавче провадження.

19.04.2018 р. постанова про зняття арешту з майна старшого державного виконавця Присташ К.В. Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, майно боржника звільнено з-під арешту, тому що заборгованість понад 3 місяці погашена.

10.05.2018 р. постановою про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи, організації старшого державного виконавця Присташ К.В. Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, виконавчий документ переданий для виконання до місця праці боржника ТзОВ "Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед", Ужгородський район, с. Розівка, вул. Концівська, б. 40.

07.11.2018 р. старшим державним виконавцем Присташ К.В. Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області постановою про передачу матеріалів даного виконавчого провадження, передано до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області для подальшого виконання. Згідно заяви ОСОБА_1 від 01.11.2018 року фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

21.11.2018 р. старший державний виконавець Ярешко Н.А. Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, постановою про прийняття до виконання даного виконавчого провадження прийнято до виконання дане виконавче провадження.

05.11.2021 р. державним виконавцем Кушнір А.І., відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Закарпатської області винесено постанову про зміну (доповнення реєстраційних даних стягувача).

25.10.2024 р. старшим державним виконавцем Кушнір А.І., відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Закарпатської області на боржника накладено штраф за наявності заборгованості зі сплати аліментів (а.с.13-15).

Згідно наданих ОСОБА_1 скриншотів переписки між ним та державним виконавцем, за 18.04.2022 р., 19.04.2022 р., 13.05.2022 р., 17.05.2022 р., 21.03.2024 р., встановлено, що боржник ОСОБА_1 за вимогою державного виконавця сплачуватиме аліменти на депозитний рахунок органу ДВС. Крім того, боржник цікавиться, тим чому виконавчий лист не надійшов до бухгалтерії, на що державний виконавець повідомляє, що у неї не має офіційних відомостей про його місце роботи, так як у неї не працює база даних, та що він повинен платити 25% з доходів, а він платить менше ніж половину, тому набігла заборгованість за 2 роки. Боржник здивований, що треба сплачувати аліменти і з бойових виплат та просив, щоб син та колишня дружина не знали, що від проходить службу у Збройних Силах України, тому що вони перебувають у московії (а.с.16-17).

Згідно відповіді з Державної податкової служби України від 18.04.2023 р. що ОСОБА_1 отримав наступні суми доходи від: ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума нарахованого доходу за 1 квартал 2022 р. 15623,81 грн., сума утриманого податку 2812,29 грн., ФОП ОСОБА_8 , за 1 квартал 2022 р. 1337,14 грн., сума утриманого податку 17,40 грн., ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума нарахованого доходу за 2 квартал 2022 р. 144979,58 грн., сума утриманого податку 26096,33 грн., військової частини НОМЕР_2 , сума нарахованого доходу за 2 квартал 2022 р. 44375,61 грн., сума утриманого податку 7987,61 грн., ФОП ОСОБА_8 а 2 квартал 2022 р., військової частини НОМЕР_2 , сума нарахованого доходу за 3 квартал 2022 р. 304414,48 грн., сума утриманого податку 54794,61 грн., військової частини НОМЕР_2 , сума нарахованого доходу за 4 квартал 2022 р. 357611,03 грн., сума утриманого податку 64369,99 грн. (а.с.18).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам на квітень 2024 р. :

Листопад 2022 р. по довідці 126219,48 грн., виплачені аліменти 3623 грн., заробітна плата 14561,45 грн., бойові - 98500 грн., оздоровчі 13158,02 грн., дати 01-15.11.2022 р. 16-30.11.2022 р., аліменти 15777,43 грн., отримано 126219,47 грн., -0,01.

грудень 2022 р. по довідці 113106,79 грн., виплачені аліменти 3653 грн., заробітна плата 14606,79 грн., бойові - 98500 грн., аліменти 28276,07 грн., отримано 113106,79 грн., 0.

січень 2023 р. по довідці 43424,61 грн., виплачені аліменти 3653 грн., заробітна плата 13874,61 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 10856,15 грн., отримано 43424,61 грн., 0.

лютий 2023 р. по довідці 49845,24 грн., виплачені аліменти 5078 грн., заробітна плата 20295,24 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 12461,31 грн., отримано 49845,24 грн., 0.

березень 2023 р. по довідці 32687,18 грн., виплачені аліменти 5078 грн., заробітна плата 20295,24 грн., бойові 12391,94 грн., аліменти 8171,80 грн., отримано 32687,18 грн., 0.

квітень 2023 р. по довідці 21692,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., аліменти 5423,24 грн., отримано 21692,95 грн., 0.

травень 2023 р. по довідці 59590,74 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові 16204,84 грн., оздоровчі- 21692,95 грн., аліменти 14897,69 грн., отримано 59590,74 грн., 0.

червень 2023 р. по довідці 51242,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 12810,74 грн., отримано 51242,95 грн., 0.

липень 2023 р. по довідці 51242,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 12810,74 грн., отримано 51242,95 грн., 0.

серпень 2023 р. по довідці 43617,14 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові 21924,19 грн., аліменти 10904,29 грн., отримано 43617,14 грн., 0.

вересень 2023 р. по довідці 45332,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 23640 грн., аліменти 11333,24 грн., отримано 45332,95 грн., 0.

жовтень 2023 р. по довідці 21692,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 251692,95 грн., аліменти 5423,24 грн., отримано 21692,95 грн., 0.

листопад 2023 р. по довідці 82762,95 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 61070 грн., аліменти 20690,74 грн., отримано 82762,95 грн., 0.

грудень 2023 р. по довідці 39804,24 грн., виплачені аліменти 5428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові 18111,29 грн., аліменти 9951,06 грн., отримано 39804,24 грн., 0.

січень 2024 р. по довідці 51242,95 грн., виплачені аліменти 6428 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 12810,74 грн., отримано 51242,95грн., 0.

лютий 2024 р. виплачені аліменти 106434 грн., заробітна плата 21692,95 грн., бойові - 29550 грн., аліменти 12810,74 грн., отримано 51242,95 грн.

березень 2024 р. виплачені аліменти 54132 грн., заробітна плата 21692,95 грн., оздоровчі 21692,95 грн., аліменти 10846,48 грн., отримано 43385,90 грн.

квітень 2024 р. заробітна плата 21692,95 грн., бойові 59100 грн., дати 01-23.04.2024 р., дати 01-23.04.2024 р., аліменти 15485,32 грн., отримано 80792,95 грн.

Виплачені аліменти 236931 грн., аліменти 235206,54 грн., борг -1724,46 грн. (а.с.19).

Згідно наданих державним виконавцем скриншотів переписки між ним та ОСОБА_1 , за 24.01.2024 р., 30.01.2024 р., встановлено, що боржник ОСОБА_1 має борг по аліментам та не доплачує як мінімум 5 000 грн., просить у ОСОБА_1 з місця роботи довідку про доходи.

Згідно довідки про доходи, виданої військовою частиною НОМЕР_2 від 29.02.2024 р. №537, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 21.03.2022 р., займає посаду старшого водія-електрика, нарахований дохід за мінусом утриманих податків з 01.11.2022 р. по 31.01.2024 р.: листопад 2022 р. 126219,48 грн., грудень 2022 р. 113106,79 грн., січень 2023 р. -43424,61 грн., лютий 2023 р. 49845,24 грн., березень 2023 р. 32687,18 грн., квітень 2023 р. 21692,95 грн., травень 2023 р. 59590,74 грн., червень 2023 р. 51242,95 грн., липень 2023 р. 51242,95 грн., серпень 2023 р. 43617,14 грн., вересень 2023 р. 45332,95 грн., вересень 2023 р. 45332,95 грн., жовтень 2023 р. 21692,95 грн., листопад 2023 р. 82762,95 грн., грудень 2023 р. 39804,24 грн., січень 2024 р. 51242,95 грн., всього: 833506,07 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 , згідно судового наказу №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 р. №42405344/10 від 01.11.2018 р. станом на 01.11.2018 р. переплачено 3229,47 грн.:

листопад 2018 р. підлягало сплаті 972 грн., сплачено 972 грн.

грудень 2018 р. підлягало сплаті 972 грн., сплачено 972 грн. Разом 1985,50 грн. підлягало сплаті, 1944 грн. сплачено. Заборгованість 41,50 грн.

січень 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1534 грн.

лютий 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1829 грн.

березень 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1652 грн.

квітень 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1525 грн.

травень 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1225 грн.

червень 2019 р. підлягало сплаті 1013,50 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

липень 2019 р. підлягало сплаті 1059 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

серпень 2019 р. підлягало сплаті 1059 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

вересень 2019 р. підлягало сплаті 1059 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

жовтень 2019 р. підлягало сплаті 1059 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

листопад 2019 р. підлягало сплаті 1059 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

грудень 2019 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1500 грн. Разом 12485 грн. підлягало сплаті, 18265 грн. сплачено. Переплачено 6000,00 грн.

січень 2020 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

лютий 2020 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1500 грн.

березень 2020 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1652 грн.

квітень 2020 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

травень 2020р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

червень 2020 р. підлягало сплаті 1109 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

липень 2020 р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 1600 грн.

серпень 2020 р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 1700 грн.

вересень 2020р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 1700 грн.

жовтень 2020 р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 2000 грн.

листопад 2020 р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 1700 грн.

грудень 2020 р. підлягало сплаті 1159 грн., сплачено аліментів 1700 грн. Разом 13646,50 грн. підлягало сплаті, 18600 грн. сплачено. Переплачено 4953,50 грн.

січень 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1700 грн.

лютий 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1600 грн.

березень 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1600 грн.

квітень 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1700 грн.

травень 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1750 грн.

червень 2021 р. підлягало сплаті 1197,50 грн., сплачено аліментів 1750 грн.

липень 2021 р. підлягало сплаті 1255 грн., сплачено аліментів 1750 грн.

серпень 2021 р. підлягало сплаті 1255 грн., сплачено аліментів 1750 грн.

вересень 2021 р. підлягало сплаті 1255 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

жовтень 2021 р. підлягало сплаті 1255 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

листопад 2021 р. підлягало сплаті 1255 грн., сплачено аліментів 1300 грн.

грудень 2021 р. підлягало сплаті 1309 грн., сплачено аліментів 1300 грн. Разом 14769 грн. підлягало сплаті, 18800 грн. сплачено. Переплачено 4031 грн.

січень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 1340 грн.

лютий 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 1340грн.

березень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 1360 грн.

квітень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 1580 грн.

травень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 4720 грн.

червень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 4720 грн.

липень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 3540 грн.

серпень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 3555 грн.

вересень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 3610 грн.

жовтень 2022 р. підлягало сплаті 3759,75 грн., сплачено аліментів 3610 грн.

листопад 2022 р. підлягало сплаті 15777,38 грн., сплачено аліментів 3610 грн.

грудень 2022 р. підлягало сплаті 28276,70 грн., сплачено аліментів 3620 грн. Разом 81651,58 грн. підлягало сплаті, 36605 грн. сплачено. Заборгованість 45046,58 грн.

січень 2023 р. підлягало сплаті 10856,15 грн., сплачено аліментів 3650 грн.

лютий 2023 р. підлягало сплаті 12461,31 грн., сплачено аліментів 3650 грн.

березень 2023 р. підлягало сплаті 8171,80 грн., сплачено аліментів 5075 грн.

квітень 2023 р. підлягало сплаті 5423,24 грн., сплачено аліментів 5075 грн.

травень 2023 р. підлягало сплаті 14897,69 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

червень 2023 р. підлягало сплаті 12810,74 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

липень 2023 р. підлягало сплаті 12810,74 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

серпень 2023 р. підлягало сплаті 10904,29 грн., сплачено аліментів 5425грн.

вересень 2023 р. підлягало сплаті 11333,24 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

жовтень 2023 р. підлягало сплаті 5423,24 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

листопад 2023 р. підлягало сплаті 20690,74 грн., сплачено аліментів 5425 грн.

грудень 2023 р. підлягало сплаті 9951,06 грн., сплачено аліментів 3620 грн. Разом 135734,24 грн. підлягало сплаті, 60850 грн. сплачено. Заборгованість 74884,20 грн.

січень 2024 р. підлягало сплаті 12810,74 грн., сплачено аліментів 5425 грн. Разом 12810,74 грн. підлягало сплаті, 5425 грн. сплачено. Заборгованість 7385,74 грн.

Заборгованість станом на 01.02.2024 р. становить 112373,52 грн.

Згідно довідки від 02.01.2025 р. №1 військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі військової частини НОМЕР_2 .

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» від 13.01.2025 р., за період з 01.11.2023 р. по 30.09.2023 р. усього надходжень 706590,62 грн. (заробітня платня Військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно наданих Ямпілець Р.Г. скриншотів переписки між ним та державним виконавцем, за 11.11.2024 р., встановлено, що боржник ОСОБА_1 має заборгованість 27522,35 грн.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 71 Закону №1404-VIII передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини третьої цієї статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року (далі Закон №2475-VIII) статтю 71 Закону №1404-VIII доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту: "14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Крім того, Законом №2475-VIII частину четверту статті 11 Закону № 1404-VIII викладено в наступній редакції: "Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" набрав чинності 28 серпня 2018 року.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Водночас, у постанові від 24 листопада 2020 року по справі №620/517/20 щодо подібних спірних правовідносин Верховний Суд дійшов висновків, що не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акту щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акту в часі). Нормами Закону № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20% від суми несплачених аліментів), за два роки (30% від суми несплачених аліментів), за три роки (50% від суми несплачених аліментів). При цьому положення частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за певну кількість років. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Тож дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до позивача. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу. Згідно пояснювальної записки до законопроекту цього закону, метою законопроекту є, зокрема, створення економічних передумов для подальшого вдосконалення механізму забезпечення конституційного права дітей на достатній життєвий рівень та покращення матеріального забезпечення дітей у випадках, якщо батьки не дійшли згоди щодо способу утримання дітей і такий спосіб утримання дітей вирішується судом.

Статтею 71 Закону України №1404-VIII встановлений порядок стягнення аліментів та вказано, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.71 Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 4 ст.71 КАС України визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України №1404-VIII спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

28.08. 2018 року набрав чинності Закон №2475- VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким доповнено ст.71 Закону № №1404-VIII частиною 14 наступного змісту:

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Частиною 4 ст.71 Закону України №1404-VIII встановлені випадки направлення розрахунку заборгованості із сплати аліментів стягувача і боржника, в якому відсутня така підстава, як застосування штрафу до боржника у відповідності до ч.14 ст.71 Закону України №1404-VIII.

Проте ст.2 Закону України №1404-VIII визначені засади виконавчого провадження, серед яких: - верховенства права; - законність; - гласність та відкритість виконавчого провадження; - забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 2. КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд вважає, що державним виконавцем не дотримано вказаних принципів, оскільки розрахунок заборгованості по аліментам є видом рішення державного виконавця, проте розрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем без урахування сплачених аліментів із заробітної плати. Відповідно порушено права скаржника на участь у процесі прийняття рішення, порушено його право на оскарження вказаного рішення, від законності та правомірності якого залежить розмір накладеного на нього штрафу.

Частиною 8 ст.71 Закону України №1404-VIII встановлено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 року по справі N2-751/2007 (провадження N61-15422св20) дійшов правового висновку, згідно з яким у вказаній категорії справ сторона виконавчого провадження вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України, або пред`являти позов на загальних підставах, що узгоджується з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N6. Скаржник був позбавлений права оскаржити розрахунок заборгованості.

Як свідчать матеріали справи, боржник ОСОБА_1 , у період з листопада 2022 року по теперішній час має офіційне джерело доходу, яке обліковується у відповідності до діючого законодавства, та відповідно сплачує податки, що підтверджено відповідними витягами.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Державний виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень, що також можуть бути використані для розшуку майна. Для впровадження цього положення державний виконавець звертається за інформацією про наявність у боржника майна або майнових прав до таких організацій як: 1) податкові адміністрації (за місцем проживання боржника); 2) державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси; 3) бюро технічної інвентаризації; 4) органів ДАІ, що реєструють транспортні засоби; 5) підприємство, де працює боржник; 6) органи виконавчої влади та місцевого самоврядування тощо.

Черговість звернення стягнення на майно, передбачена Законом, має задовольняти основним принципам виконавчого провадження - найшвидшому та повному виконанню. На це й спрямована перша черга майна, що підлягає стягненню.

Судом встановлено, що боржник не вчиняв дій та не приховував наявні у нього доходи, в тому числі у вигляді заробітної плати, за період з листопада 2022 року по теперішній час має офіційне джерело доходу, яке обліковується у відповідності до діючого законодавства, та відповідно сплачує податки.

Окрім того, відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надано жодного доказу на підтвердження вчинення боржником умисних дій з метою ухилення від сплати аліментів в межах виконавчого провадження.

При цьому представник відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у заперечені не спростував твердження скаржника про часткову сплату ним аліментів.

Також слід звернути уваги на те, що з часу прийняття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до виконання, а саме 20.01.2020 року, вчинено лише три виконавчі дії: винесено постанови про про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 05.11.2021 р., про накладення штрафу, за наявності заборгованості зі сплати аліментів від 25.10.2024 р., про стягнення виконавчого збору від 11.11.2024 р. Жодних дій, направлених на виявлення місця роботи боржника та отримання доходів, не здійснено, при цьому державний виконавець посилається на те, що не працювала «База даних», що є не припустимим, так як можно скористатися послугами «УкрПошти» та іншими електронними адресами державних органів, які володіють вказаними відомостями.

Окрім того, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу від 25.10.2024 року, тобто через пів року після досягнення дитиною повноліття, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А.І., у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, на ОСОБА_1 у розмірі 112373,52 грн., не враховано відсутність у діях боржника будь-яких дій направлених на невиконання судового рішення, як такого.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2024 року, проведений відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 112373,52 грн. та рахується з листопада 2018 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що наданий розрахунок не узгоджується із приписами статтей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», а його відповідність фактичним даним, які слугували для винесення оскаржуваної постанови, відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не доведена.

З матеріалів справи встановлено, що державному виконавцю з 12.03.2024 р. відомо, що ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , про що свідчать і відомості з Державної податкової служби, згідно яких станом на теперішній час, ОСОБА_1 , отримує виплати як військовослужбовець, проте доказів направлення такої постанови за місцем отримання боржником доходів у військовій частині НОМЕР_2 , державним виконавцем до справи не подано.

Окрім того, відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не враховано обсяг виконавчих дій, які були проведені державним виконавцем в межах виконавчого провадження на час винесення оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця не може вважатися справедливою, оскільки заборгованість зі сплати аліментів, виникла не з вини боржника ОСОБА_1 , а з вини державного виконавця, який у відповідності до вимог законодавства не проводив необхідних перевірок доходу боржника з моменту прийняття виконавчого провадження, у визначений законом строк.

Виконавче провадження № 42405344 перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції починаючи з 20.01.2020 року.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 71 Закону № 1404-VІІІ визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. У передбачених у частині четвертій названої статті випадках, виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Тобто саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини боржника ОСОБА_1 , а першочергово з вини самого державного виконавця, оскільки на протязі тривалого періоду часу останнім не проводилась перевірка майнового стану боржника та його доходів, як це передбачено вимогами діючого законодавства, а за таких обставин й постанова старшого державного виконавця Кушнір А.І. відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу не може вважатися законною.

Доводи державного виконавця, що на боржника було правомірно накладено штраф, оскільки починаючи з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання по 01.02.2024 р. останній має заборгованість зі сплати аліментів, суд не приймає до уваги, оскільки виконавче провадження перебуває у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 20.01.2020 року й державним виконавцем на протязі тривалого часу не проводилось необхідних виконавчих дій для встановлення майнового стану боржника відповідно до вимог закону, а тому не може свідчити про умисну поведінку, направлену на ухилення від сплати аліментів та відсутності доведеності такої вини й матеріали справи не містять доказів на вчинення заходів примусового виконання рішень, як то, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, державним виконавцем.

Посилання в запереченнях на те, що накладання штрафу відбулось правомірно, є безпідставним, оскільки саме на державного виконавця Законом України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок як представника влади, діяти від імені держави та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом й державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або невизнання причин невиконання рішення суду боржником.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судом встановлено, що скаржником не було злісного не виконання своїх обов`язків, тобто, що він зовсім не сплачував аліменти, але по можливості кошти сплачувались не повною сумою, враховуючи поважність цих обставин, що зараз він проходить службу в Збройних Силах України, захищає Батьківщину від агресії рф, перебуває на позиціях, де відсутній мобільний зв`язок та інколи працює мережа «Інтернет», його матеріальне становище, бажання сплатити аліменти на утримання сина, який ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови від 25.10.2024 року про накладення на скаржника штрафу в межах виконавчого провадження №42405344.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення скарги шляхом визнання протиправними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір А.І. щодо винесення постанови від 25.10.2024 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження № 42405344 та визнання протиправною та скасування постанови від 25.10.2024 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження № 42405344.

На підставі ст.ст.11, 60, 213-215, 268, 447-453 ЦПК України та керуючись ст.ст. 383- 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу у рамках виконавчого провадження №42405344, по виконанню виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.09.2012 р. по справі №2/0538/2387/2012 - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни щодо винесення постанови від 25.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33712,06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Алли Іванівни від 25 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 33 712, 06 грн. у рамках виконавчого провадження № 42405344 по виконанню виконавчого листа №2/0538/2387/2012 від 27.09.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Курбанова