Справа № 626/1233/25
Провадження № 2-о/626/66/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2025 року м. Берестин (Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берестині (Краснограді), в окремому провадженні заяву ОСОБА_1 із заінтересованою особою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2025 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися ближче ніж на 50 метрів до постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці їй невідомому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що вона зареєстрована та проживає в квартирі, яка належить їй на праві спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1 .

06 березня 2025 року за місцем проживання заявниці, ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру. Внаслідок своїх дій ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Красноградського районного суду Харківської області від 04.04.2025 р. по справі № 626/1048/25.

Зазначені дії ОСОБА_2 та загроза їх повторення змусили ОСОБА_1 звернутися за допомогою до КЗ «Берестинський центр соціальних служб». За наслідками оцінювання вказаних обставин КЗ «Берестинський центр соціальних служб», складено акт оцінки потреб сім`ї/особи від 11.04.2025 р. та висновок оцінки потреб сім`ї від 11.04.2025 р., відповідно до яких встановлено, що конфлікт не залагоджений, постраждала особа боїться повторення домашнього насильства, має тривожний настрій, страх за своє майбутнє.

Враховуючи попередню поведінку ОСОБА_2 , побоюючись за власну безпеку, з метою уникнення продовження та повторного вчинення насильств, забезпечення безпеки власного фізичного та психічного здоров`я, вона вимушена звернутись до суду стосовно видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Відповідно ч.1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Суд вважає, що до ризиків відносяться - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до матеріалів заяви про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати переконливі та достовірні докази, що у разі не застосування обмежувального припису може настати негативні наслідки - продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також інші.

Заявницею ОСОБА_1 на підтвердження вказаних обставин надано лише одну постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_1 .

Однак, заявницею не надано до суду належного підтвердження систематичності вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї та не обґрунтовано наявність ризиків вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, лише вказано про конфлікти, які супроводжуються словесними образами та вживанням ненормативної лексики, у зв`язку з чим, заявлені вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 не можуть бути задоволені.

Заявницею зазначено, що її сестра ОСОБА_2 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заявника про заборону щодо перебування у місці їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованими та безпідставними, оскільки доказів користування іншим житлом ОСОБА_2 заявницею не надано, тому така заборона може бути втручанням в право на житло, що охоронюване Конституцією України.

Враховуючи відсутність правових підстав для заборони ОСОБА_2 перебувати у місці проживання ОСОБА_1 , то суд вважає нелогічним встановлювати інші заборони, що зазначені в заяві.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, безпідставна та необґрунтована, тому в заяві необхідно відмовити.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1 - 350-6 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 із заінтересованою особою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківській апеляційний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя