справа № 489/4501/24 провадження №2/489/183/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.

в присутності:

представника позивача Гришаєвої Я.М.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича Олександра Миколайовича (далі приватний виконавець), Державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам»), ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів та акту про реалізацію нерухомого майна

встановив:

16.06.2024 представник позивача адвокат Гришаєва Я.М. звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсними електронні торги та Акт про проведення електронних торгів від 13.06.2024 у межах виконавчого провадження №73381190 щодо реалізації належної ОСОБА_3 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1996 квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 (мати ОСОБА_5 ) та членам її сім`ї - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (невістка), ОСОБА_7 (онука).

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 визначено частки у праві спільної сумісної власності у спірній квартирі , а саме по 1/4 частки за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

18.01.2023 ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві спільної спадкової власності на вказану квартиру.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.11.2022 встановлено, що був здійснений обстріл цивільної інфраструктури Інгульського району м.Миколаєва, під час якого було пошкоджено, зокрема, і спірне нерухоме майно квартиру. Станом на день звернення до суду квартира не відремонтована, що підтверджується актом про непридатність до проживання приміщень.

Через застосунок «Дія» ОСОБА_3 дізналася, що належне їй майно було реалізоване з електронних торгів, про які вона не була обізнана та не знала про вартість оціненого житла, так як її про це не повідомляли.

Із сумою заборгованості, вказаної у виконавчому провадженні на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва, позивач не погоджується, так як вона виникла на підставі розписки колишнього власника частки житла ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день проведення електронних торгів ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, з метою збереження свого житла та здоров`я знаходилася за кордоном. Тому оцінка виставленого на електронні торги відбулася без належного огляду житла. Продаж житла відбувся за ціною значно меншою, ніж її оцінка, що порушує законні права власниці майна. Замовник оцінки повинен забезпечити доступ до суб`єкта оціночної діяльності до майна, а тому виконавець мав би звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, чого зроблено не було.

Посилаючись на наведені обставини та висновок Великої Палати Верховного Суду наведений в постанові від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) належним способом захисту порушеного права і законного інтересу вважає позивач визнання недійсними електронних торгів та акту про проведення електронних торгів від 13.06.2024, складеного приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №73381190 з реалізації належної їй частки квартири.

У відзиві на позов від 07.08.2024 № 15849 відповідач - приватний виконавець в задоволенні позову просив відмовити через його безпідставність та необґрунтованість.

Вказує, що судові рішення, що набрали законної сили є обов`язкові для виконання для будь-яких осіб яких вони стосуються, в тому числі громадян.

На примусовому виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження №73381190 з примусового виконання виконавчого листа №489/5826/18, виданого 09.11.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 , правонаступником якого є позивач ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_8 заборгованості за договором позики в розмірі 154330,00 грн., а також 1543,30 грн. судового збору.

Виконавче провадження було відкрито постановою від 20.11.2023, яка відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» була надіслана боржнику ОСОБА_3 листом від 20.11.2023 за вих.№9838, що підтверджується квитанцією №805 від 20.11.2023, виданою АТ «Укрпошта».

В ході примусового виконання рішення здійснено перевірку майнового стану боржника шляхом направлення запитів до відповідних державних органів, банківських установ та державних реєстрів. За результатами перевірки встановлено наявність зареєстрованого за боржником права власності на частку спірної квартири на яку можливе звернення стягнення.

14.12.2023 рекомендованим поштовим відправленням було направлено вимогу до ОСОБА_3 про надання доступу до квартири для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, що підтверджується квитанціями №№ 568, 550 від 14.12.2023, виданими АТ «Укрпошта».

12.03.2024 боржнику було направлено повідомлення про ознайомлення зі звітом про оцінку майна, що підтверджується квитанціями №№ 454, 446 від 13.03.2024.

При цьому, відправлення здійснювалися на дві адреси боржника пріоритетним рекомендованим повідомленням.

27.12.2023 складно постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, яку направлено боржнику, що підтверджується квитанцією №360 від 29.12.2023.

Та обставина, що приватний виконавець здійснив опис та арешт майна квартири без проникнення в неї, не є підставою для оскарження, оскільки приватний виконавець здійснив опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, який в даному випадку діяв недобросовісно, отримуючи надіслані на його адресу документи виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис квартири був проведений без огляду об`єкта. Боржниця була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від неї добросовісної процесуальної поведінки, як то цікавитися у розміні строки перебігу виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на її адресу. Дана позиція була відображена в постанові Київського апеляційного суду від 23.07.2020 у справі №2610/19593/12 та в постанові Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 522/15763/15-ц.

Визначення вартості майна боржника здійснено з додержанням вимог законодавства. Приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності та 12.03.2024 боржнику направлено повідомлення про ознайомлення зі звітом про оцінку майна квитанції №№ 454, 446 від 13.03.2024. Направлення повідомлення боржнику здійснювалося на дві адреси пріоритетним рекомендованим повідомленням.

Арештоване нерухоме майно (лот №552290) було реалізовано 11.06.2024 Державним підприємством «СЕТАМ» за допомогою системи електронних торгів. Майно придбала ОСОБА_2 за ціною 215810,00 грн., що відповідає стартовій ціні продажу арештованого майна.

Крім того, в ході виконавчого провадження, представник боржника ОСОБА_3 адвокат Гришаєва Я.М. зверталася до приватного виконавця з адвокатським запитом, що надійшов 04.03.2024 за вх. №436., в якому просила визначити поточний рахунок ОСОБА_3 для здійснення видаткових операцій. Тобто боржнику було достеменно відомо про наявність відкритого виконавчого провадження №73381190. Це вказує на те, що боржник та його адвокат були обізнані про наявність відкритого виконавчого провадження, більш того реалізували права боржника, як сторони виконавчого провадження, передбачені нормами чинного законодавства.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.06.2024 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Крім того, просила зупинити провадження у справі до вирішення Центральним районним судом міста Миколаєва справи щодо оскарження договору позики, стягнення боргу по якому здійснено з позивача рішенням суду, яке виконувалося приватним виконавцем, а також допитати в якості свідків понятих, залучених приватним виконавцем при складанні постанови про опис та арешт майна боржника.

Відповідачі приватний виконавець Химич О.М. та ОСОБА_2 проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволені.

Відповідач ДП «СЕТАМ» свого представника в судове засідання не направи, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши присутніх учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 у справі № 489/2419/21 визначено розмір часток в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по частки за кожним.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.01.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Димовим О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 63, ОСОБА_3 є власником частки у справі спільної часткової власності на вказану квартиру після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на частку спірної квартири підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2023 № 320520424.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0001959 від 11.11.2022 підтверджується реєстрація кримінального правопорушення за частиною другою статті 438 КК України, згідно якого 11.11.2022 невстановлені військовослужбовці, із невстановленої зброї, здійснили обстріл цивільної інфраструктури Інгульського району м.Миколаєва, внаслідок якого по АДРЕСА_2 частково зруйновано будинок, під завалами якого загинуло 6 осіб та пошкоджено квартири, зокрема квартиру АДРЕСА_3 .

Пошкодження квартири АДРЕСА_1 та її непридатність для проживання підтверджується Актом про непридатність до проживання приміщень, складеного Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради на підставі Технічного звіту № Т3-18-11-22.

Також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2019 у справі № 489/5826/18 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 заборгованість за договором позики в розмірі 154330,00 грн. та судовий збір в розмірі 1543,30 грн.

26.02.2019, відповідно до вказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який стягувач пред`явив для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу в Миколаївській області Баришнікову А.Д., яким було відкрито виконавче провадження №60218043.

У зв`язку із смертю боржника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2021 замінено боржника у справі № 489/5826/18 з ОСОБА_5 на його правонаступника ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 та ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2023 замінено її як боржника у справі №489/5826/18 на ОСОБА_3 (позивач).

Із матеріалів цивільної справи та Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого документа, ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.10.2023 ОСОБА_8 видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі 489/5826/18.

Із доданих до відзиву на позов приватним виконавцем копій письмових доказів встановлено, що дублікат виконавчого листа ОСОБА_8 пред`явив для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Химичу О.М., який постановою від 20.11.2023 відкрив виконавче провадження №73381190 про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 заборгованості за договором позики в розмірі 154330,00 грн. та 1543,30 грн. судового збору.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу сторін виконавчого провадження, зокрема боржнику ОСОБА_3 рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується фіскальним чеком відділення АТ «Укрпошта» від 20.11.2023, трек для відстеження - 805.

В ході примусового виконання виконавчого документа приватним виконавцем були зроблені запити до державних органів та банківських установ для встановлення майна боржника ОСОБА_3 на яке можливе звернення стягнення та встановлено наявність зареєстрованого за боржником на праві власності частки спірної квартири.

Іншого майна на яке можливо звернути стягнення приватним виконавцем встановлено не було.

14.12.2023 за вих. №12063 приватний виконавець на адреси боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ) рекомендованим листом надіслав Вимогу виконавця про надання доступу до спірної квартири для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_5 27.12.2023 о 17:00 год.

Надсилання ОСОБА_3 вимоги виконавця підтверджується фіскальними чеками поштового відділення АТ «Укрпошта» від 14.12.2023, трек для відстеження №№ 568, 550.

27.12.2023 приватний виконавець, у присутності двох понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та стягувача ОСОБА_8 , склав постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описав та наклав арешт на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

Так як квартира була зачинена та пояснень боржник ОСОБА_3 не надала, вхід в квартиру не здійснювався, опис здійснювався візуально та враховуючи дані технічного паспорту.

Постанова приватним виконавцем була направлена рекомендованим листом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення АТ «Укрпошта» від 29.12.2023, трек для відстеження 360.

Із наданих приватним виконавцем доказів вбачається, що 04.03.2024 адвокат Гришаєва Я.М., діючи в інтересах ОСОБА_3 , зверталася до приватного виконавця із адвокатським запитом в якому вказала, що ОСОБА_3 не погоджується із рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва, на підставі якого відкрито виконавче провадження, та планує його оскаржувати. Також просила визначити рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» поточним рахунком для здійснення видаткових операцій відповідно до положень закону, про що у виконавчому провадженні №73381190 та винести відповідну постанову, надіславши її до обслуговуючого банку. Свої повноваження к представника боржника ОСОБА_3 адвокат Гришаєва Я.М. підтвердила ордером про надання правничої допомоги та свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю.

17.01.2024 приватний виконавець склав постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені, згідно якої постановив призначити суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Ажіо». Копію постанови направив боржнику ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

Суб`єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо» проведено незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості без врахування ПДВ частини квартири, яка належала на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно звіту незалежної оцінки, станом на 19.01.2024 вартість спірної квартири, визначена в рамках порівняльного підходу, становить 308300,грн. без врахування ПДВ.

12.03.2024 за вих. №3837 приватний виконавець, відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», направив зокрема боржнику ОСОБА_3 (за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ) рекомендованим листом від 13.02.2024, трек для відстеження №№ 454, 446, повідомлення про ознайомлення зі звітом про оцінку майна.

Арештоване нерухоме майно (лот №552290) було реалізовано 11.06.2024 ДП «СЕТАМ» за допомогою системи електронних торгів.

За результатами електронних торгів частку квартири, що належала боржнику ОСОБА_3 , придбала ОСОБА_2 за ціною 215810,00 грн., що відповідає стартовій ціні продажу арештованого майна - 215810,00 грн.

19.06.2024 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Нікітіним Р.В., відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та Акту про проведення електронного аукціону, складеного приватним виконавцем Химичем О.М. 13.06.2024, посвідчено Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири, вартістю 308300,00 грн., що належала боржнику, яке придбане ОСОБА_2 за ціною 215810,00 грн.

Право власності ОСОБА_2 на придбане з електронних торгів нерухоме майно зареєстровано в державному реєстрі 19.06.2024, номер відомостей про речове право: 55514491, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 19.06.2024, номер витягу 383508901.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що ними не встановлено порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплено, як і статтею 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавча служба укладає відповідний договір.

Порядку реалізації арештованого майна, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, згідно якого електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 вказано, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів.

Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Такого ж висновку дотримується Верховний Суд в постанові від 03.06.2024 у справі № 587/2230/21 (провадження № 61-5981сво23) в якій вказав, що з аналізу змісту статей 203, 215, 650, 655 і 656 ЦК України, положень Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що: реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажі майна, за яким продавцем відчужуваного майна є боржник, переможець прилюдних торгів виступає покупцем, а особами, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів; складання за результатами проведення прилюдних торгів акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови, зокрема, від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (провадження № 14-121цс21), від 13.07.2022 в справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) , від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати в такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).

Таким чином, з урахуванням наведеного обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання електронних торгів недійсними, є ефективним.

Разом з тим, позивач заявила також вимогу про визнання недійсним акту про проведення електронних торгів.

У цьому випадку суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункт 9.66), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 35) про те, що публічні торги з продажу майна, що є правочином, підлягають оскарженню за певних умов, зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача, проте не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги.

Такого висновку дотримується Верховний Суд і в постанові від 19.02.2025 у справі № 355/479/21 (провадження №61-1960св24).

Отже, вимога про визнання недійсним акту про проведення електронних торгів не є ефективним способом захисту порушеного права.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення її прав у зв`язку із неповідомлення приватним виконавцем про виконавче провадження та вчинені виконавчі дії з оцінки спірного майна і проведені електронні торги, суд вказує на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що для застосування наслідків недотримання вимог закону під час вирішення спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Подібний за змістом висновок також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає встановленню допущення порушень під час вчинення виконавчих дій щодо реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, чи вплинули такі порушення на результати торгів та чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (боржника).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У частині четвертій цієї статті зазначено, що на підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З матеріалів справи убачається, що постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про опис та арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення про ознайомлення зі звітом про оцінку майна, а також вимога про надання доступу до спірної квартири для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна були направлені на адресу боржника ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, обізнаність боржника ОСОБА_3 та її представника про відкрите виконавче провадження та винесені приватним виконавцем постанови було відомо, що підтверджується адвокатським запитом представника боржника - адвокатом Міланич А.А., отриманого приватним виконавцем 04.03.2024.

Отже, надані приватним виконавцем Химичем О.М. докази підтверджують факт належного направлення ОСОБА_3 відповідних постанов, ухвалених у межах виконавчого провадження, а тому твердження представника позивача про необізнаність ОСОБА_3 про виконавче провадження та проведену оцінку арештованого спірного нерухомого майна, не підтверджуються належними доказами.

Щодо доводів представника позивача про занижену вартість оцінки та продажу арештованого майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі №554/154/22 (провадження № 14-24цс24) висновувала, що «в разі встановлення такої обставини, як реалізація майна за заниженою ціною, такі торги є несправедливими та не можуть створити для його учасників правомірні наслідки. Ураховуючи викладене, а також фактичні та преюдиційно встановлені обставини справи, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що права позивача під час проведення електронних торгів були порушені, однак не з тієї підстави, що він не був повідомлений про проведення торгів, а з тієї підстави, що реалізація на торгах майна за необґрунтованою, заниженою ціною безпосередньо впливає на результати торгів та зачіпає і порушує права та інтереси боржника, оскільки ціна, за якою майно реалізується на торгах, впливає на обсяг зобов`язань, які будуть погашені під час відповідного виконавчого провадження».

При цьому, порушення, допущені виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», вчинені до призначення прилюдних (електронних) торгів, підлягають оскарженню у порядку, передбаченому цим Законом. Це є сталою судовою практикою (постанови Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, від 14.02.2018 у справі № 490/5475/15-ц (провадження № 61-435св18), від 22.01.2025 у справі № 523/12378/21 (провадження № 61-3500св23).

У справі, що розглядається, позивач ОСОБА_3 , як сторона виконавчого провадження, не скористалася правом на оскарження оцінки майна в установленому законом процесуальному порядку, а тому посилання в позові на непогодження нею з оцінкою майна не свідчать про порушення прав останньої, що не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Крім того, позивач сама підтверджує, що будинок в якому розташована спірна квартира була пошкоджена ракетним обстрілом військовослужбовцями рф та визнана непридатною для проживання.

Безпідставними є і викладені в позові доводи про неправомірність продажу арештованого майна боржника за відсутності рішення суду про звернення стягнення на таке майно, так як таких вимог Закон України «Про виконавче провадженням» не передбачає.

Не мають значення для вирішення спору і викладені в позові твердження про не погодження позивача із присудженою до стягнення заочним рішенням грошовою сумою, так як доказів скасування вказаного рішення стороною позивача суду не надано.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої, статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави позову не знайшли свого підтвердження належними доказами, а зазначені порушення не вплинули на результат електронних торгів, при цьому жодних інших порушень правил проведення електронних торгів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за № 2831/5, не встановлено.

Тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених представником позивача усної заяви про зупинення провадження у справі до вирішенні іншої справи та клопотання про виклик і допит свідків, в їх задоволенні відмовлено протокольно ухвалою від 22.04.2025, оскільки представником позивача не дотримано при їх заявлені вимог, передбачених статтею 183 ЦПУ України. Крім того, заява та клопотання представника позивача зроблені після закриття підготовчого провадження, а також те, що постанова про опис та арешт майна боржника, яка була складена в присутності понятих, в порядок і строк установлений Законом України «Про виконавче провадження» позивачем, як боржником у виконавчому проваджені, не оскаржувалася. Крім того, покази понятих, які лише були присутні при складанні постанови, не мають значення для висновку суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.06.2024 за заявою представника позивача було забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Оскільки в позові відмовлено, на підставі частини дев`ятої статті 158 ЦПК України забезпечення позову підлягають скасуванню.

Так як в задоволенні позову відмовлено підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів та акту про реалізацію нерухомого майна відмовити.

Скасувати забезпечення позову встановлені ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.06.2024 у справі № 489/4501/24 (провадження № 2-з/489/34/24).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївськоїобласті Химич Олександр Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ;

відповідач: Державне підприємство «Сетам», місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Повний текст судового рішення складено 23.04.2025.

Суддя І.В.Коваленко