Справа № 513/313/25
Провадження № 2-о/513/55/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді В.С. Миргород

при секретарі судового засідання І.О. Аркуші,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Л.В.Власенко,

заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни, про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Власенко Л.В. звернувсь до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка вмотивована таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 05 лютого 2025 року заявник, як спадкоємець за заповітом після смерті батька звернулась до нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено через непідтвердження родинних відносин між заявником та спадкодавцем, як між сином та батьком, через розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця в свідоцтві про його смерть як « ОСОБА_3 », а у паспорті громадянина України і у свідоцтві про народження заявника його прізвище вказано, як « ОСОБА_3 ». Просить задовольнити заяву, встановити факт родинних відносин, оскільки іншого шляху для захисту порушеного права не існує.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягав з підстав зазначених у ній.

Представник заявника адвокат Власенко Л.В. в судовому засіданні просила заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин заявника з його померлим батьком ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , як мати заявника, в судовому засіданні підтвердила факт того, що ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_1 на неспівпадіння прізвищ не звернули увагу.

Представник Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Н. Ніколаєва до зали суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно шляхом направлення судового виклику на електронну адресу. Відповідно до поданої заяви просила справу слухати у її відсутність (Вх. № 1945/25-Вх від 25.03.2025 р.).

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. п. 3,4 ст. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кулевча Білгород-Дністровського району Одеської області помер ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13 грудня 2024 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 562.

Заявник, як син та спадкоємець за заповітом, 05 лютого 2025 року звернулася до нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька та 17 січня 2025 року заведена спадкова справа №15/2025.

Як вбачається з копії спадкової справи № 15/2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя 01 вересня 2022 року, склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчено секретарем Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Польжок Д.І. та зареєстровано в реєстрі за № 46 від 01.09.2022 р. Відповідно до заповіту спадкодавець заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати, та і на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05 лютого 2025 року нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісником Д.Ю. заявнику роз`яснено щодо неможливості вчинення нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через непідтвердження родинних відносин між заявником та спадкодавцем, як між сином та батьком, через розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця в свідоцтві про його смерть як « ОСОБА_3 », а у паспорті громадянина України і у свідоцтві про народження свідоцтві про народження та укладення шлюбу спадкоємця як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення.

До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16 червня 1942 року, виданого Коліснянською сільською радою Саратського району Ізмаїльської області на підставі актового запису 45, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Колісне Коліснянської сільської ради Саратського району Одеської області, народивсь ОСОБА_4 , батьки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (мовою оригіналу документа).

25 жовтня 1970 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладає шлюб з громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Коліснянською сільською радою Саратського району бюро ЗАГС Одеської області за актовим записом №38; прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 » (мовою оригіналу документа).

Так, згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 04 липня 1977 року Коліснянською сільською радою Саратського району Одеської області на підставі актового запису № 38, ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Колісне Саратського району Одеської області народивсь ОСОБА_4 , батьки: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (мовою оригіналу документа).

Як вбачається з довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 05 лютого 2025 року № 113, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті, яка наслала ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований у АДРЕСА_1 . На момент смерті за вказаною адресою проживали та до складу родини входили: дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; невістка ОСОБА_9 ; онуки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За даними погосподарської книги Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за 2021-2025 роки за адресою: АДРЕСА_1 проживали: голова домогосподарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його сноха ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (мовою оригіналу документа).

Свідок ОСОБА_14 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у судовому засіданні пояснив, що заявника знає близько тридцяти років та підтвердив той факт, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_15 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у судовому засіданні пояснила те, що заявник є її зятем. Додала, що заявник ОСОБА_1 , є рідним сином ОСОБА_1 . Про відмінність у прізвищах заявника з його батьком дізналась нещодавно.

28 вересня 1999 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області спадкоємцю видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кулевча Саратського району Одеської області.

Тобто, дані заявника та спадкоємця різняться в частині даних прізвища, а саме « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 », інші дані співпадають, що є різним перекладом, якого допустився орган при видачі документів.

Документально підтвердити родинні відносини між заявником та спадкодавцем, як між сином та батьком, неможливо.

Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення особистих, майнових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_1 .

За встановлених обставин, зважаючи на те, що заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, те що він є сином ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому останній був вимушений звернутися до суду, оскільки встановлення даних факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини та іншого шляху для захисту порушеного права не існує.

Таким чином, суд на підставі належних та допустимих доказів, а також враховуючи те, що заінтересовані особи заперечень проти задоволення заяви не надали, та враховуючи заповіт спадкодавця, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду і, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2025 року.

Суддя В. С. Миргород