Справа № 308/5594/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України, у якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо відмови складення та затвердження кошторису на капітальний ремонт з місцевого бюджету в розмірі 235 000 грн., у Порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 565 та зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, відповідно до п.8 ч.1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.п. 2, 3, 5-11 Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 565, скласти та затвердити кошторис на капітальний ремонт з місцевого бюджету в розмірі 235 000 грн. та прийняти рішення про проведення безоплатного капітального ремонту квартири ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що у відкритті провадження за даним позовом необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до місцевого загального суду із цивільним позовом, в якому фактично оспорює рішення суб`єкта владних повноважень та бездіяльність суб`єкта владних повноважень (органу місцевого самоврядування).

Отже, спірні правовідносини є публічно-правовими, тому даний спір має вирішуватися судами за правилами КАС України.

Пунктом першим частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У даній справі між сторонами існує публічно-правовий спір щодо відмови складення та затвердження кошторису на капітальний ремонт з місцевого бюджету та зобов`язання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради скласти та затвердити кошторис на капітальний ремонт з місцевого бюджету та прийняти рішення про проведення безоплатного капітального ремонту квартири ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

У зв`язку із зазначеним у відкритті провадження по даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з даними вимогами до адміністративного суду (Закарпатського адміністративного суду) у порядку КАС України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В.М. Малюк