Справа № 758/2313/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хобти С.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адамська Олена Михайлівна та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

22.04.2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хобти С.Г. про забезпечення позову.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача зазначає, що в процесі ознайомлення із матеріалами цивільної справи № 758/2313/25 встановлено, що заповіт, складений начебто ОСОБА_3 , охоплював все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, яке заповів ОСОБА_2 , саме тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адамська О.М. видала свідоцтво про право на спадщину не тільки на 17/36 частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ще й два свідоцтва про право на спадщину на 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,3763 га, за кадастровим номером :00:008:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та на 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,25 га, за кадастровим номером :00:008:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, на сьогоднішній день є велика вірогідність того, що ОСОБА_2 , який отримав свідоцтва про право на спадщину може здійснити продаж (відчуження) даних частин майна (земельних ділянок), що ускладнить та порушить законні права та інтереси позивача, позбавивши його права власності на майно. Відтак, просить суд накласти арешт на зазначені земельні ділянки.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, заявник є вільним у виборі заходу або заходів забезпечення позову, які слід застосувати, однак має навести обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 17.06.2024, актовий запис № 2000.

Після смерті зазначеної особи відкрита спадщина. 06.09.2024 року позивач звернулась до із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Адамської О.М., яка була зареєстрована за № 67 від 06.09.2024 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ. Однак, в процесі розгляду заяви про прийняття спадщини з`ясувалось, що спадкова справа, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , вже була відкрита під № 21/2024 та в ній спадкодавець заповідав все своє майно ОСОБА_2 .

В свою чергу позивач оспорює заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 31.01.2024 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., оскільки вважає, що її рідний брат не міг скласти заповіт на сторонню, невідому їй людину, коли є рідна сестра, яка була єдиного опорою для нього в житті. А отже є сумнів, що ОСОБА_3 було складено та підписано власноручно заповіт на ОСОБА_2 .

Таким чином, з матеріалів заяви та позовної заяви вбачається наявність спору про недійсність заповіту та належність нерухомого майна, що є підставою для забезпечення позову.

При цьому, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адамська О.М. видала свідоцтво про право на спадщину не тільки на 17/36 частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ще й два свідоцтва про право на спадщину на 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,3763 га, за кадастровим номером :00:008:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та на 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,25 га, за кадастровим номером :00:008:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді № 1318170 від 24.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.02.2025 року зареєстровано право спільної часткової власності 5/12 ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :00:008:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 227).

Також як вбачається з відповіді № 1318117 від 24.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.02.2025 року зареєстровано право спільної часткової власності 5/12 ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :00:008:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 227).

Відтак, існує ризик відчуження новим власником ОСОБА_2 спірного майна, а саме 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,3763 га, за кадастровим номером :00:008:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та 5/12 часток земельної ділянки, площею 0,25 га, за кадастровим номером :00:008:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що ускладнить виконання рішення суду в тому разі, якщо позов буде задоволено.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на частки у спільній частковій власності на вищезазначені земельні ділянки, належні ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хобти С.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Адамська Олена Михайлівна та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Накласти арешт на 5/12 частки земельної ділянки, площею 0,3763 га, за кадастровим номером :00:008:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 227) та на 5/12 частки земельної ділянки, площею 0,25 га, за кадастровим номером :00:008:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 227), що належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_4 .

Суддя Я.К. Левицька