ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року

м. Чернівці

справа № 713/1053/19

провадження 22-ц/822/437/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час шлюбу задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину майна придбаного під час шлюбу, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Припинено право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

14 квітня 2025 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 квітня 2025 року матеріали цивільної справи № 713/1053/19 витребувані з Вижницького районного суду Чернівецької області, які надійшли на адресу апеляційної інстанції 21 квітня 2025 року.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року.

В обґрунтування заяви зазначав, що про існування рішення суду не знав, його копію отримав тільки 20 березня 2025 року.

Вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

У п.8 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч.1 ст.352 ЦПК України).

Згідно зі ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, приписами ч.5 ст.272 ЦПК України обумовлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частина 6 вказаної статті передбачає, що днем вручення судового рішення, крім іншого, є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно п.1 та п.2 розділу XI «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» вбачається, що копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання. Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, копії судового рішення вручаються негайно після проголошення такого рішення, під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалене 24 липня 2019 року за відсутності учасників справи, копію оскаржуваного рішення направлено апелянту 05 серпня 2019 року, що підтверджується супровідним листом (а.с.37), відомості про вручення копії рішення матеріали справи не містять.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Враховуючи, що матеріали справи не містять відомості про вручення копії оскаржуваного рішення ОСОБА_1 з метою забезпечення особі права на апеляційне оскарження, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.127,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Половінкіна

М. І. Кулянда

І. Н. Лисак