Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С., про припинення іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення іпотеки на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ; яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2021 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. Номер запису про іпотеку 42864325. Рішення про державну реєстрацію пав та їх обтяжень індексний номер 59150511 від 07.07.2021 15:19:42.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 07 липня 2021 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. Згідно цього договору купівлі-продажу позивач придбала у відповідача житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . Вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між сторонами була обумовлена в сумі 562 000,00 гривень, що підтверджується п.2 договору купівлі-продажу. Позивач зобов`язувалася здійснити повну оплату придбаного нерухомого майна до 07 липня 2026 року рівними платежами, щомісячно.

Позивач наголошує, що свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 07 липня 2021 року виконала достроково в повному обсязі, що підтверджується розписками про отримання коштів та платіжними інструкціями про перерахування коштів. Всього сплачено відповідачу 552 002,00 гривень, як то передбачено договором. У зв`язку з повним фактичним виконанням зобов`язання позивач звернулась до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. із заявою про припинення іпотеки. Листом №389/01-16 від 03 грудня 2024 року нотаріус відмовив у припинені іпотеки у зв`язку з відсутністю заяви іпотекодержателя. Згідно п.2 Договору купівлі-продажу факт повного розрахунку підтверджується відповідною письмовою заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відповідач ОСОБА_3 не бажає з`являтися до нотаріуса та подати заяву про підтвердження повного розрахунку та припинення іпотеки.

Позивач вказує, що у даному випадку основне зобов`язання припинено, так як повністю сплачено відповідачу 552 000 гривень. За таких обставин, іпотека підлягає припиненню. Так як відповідач не бажає припинити іпотеку, подавши відповідну заяву до нотаріуса, то позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 року постановлено відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку. Призначено підготовче судове засідання у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 30 січня 2025 року на 09 год. 00 хв. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

27 січня 2025 року адвокат Несторко Ігор Олександрович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 , подав до суду відзив на позовну заяву про припинення іпотеки, в якому просив прийняти відзив до провадження та відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначено, що між позивачем та відповідачем 07 липня 2021 року, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу який було посвідчено приватним нотаріусом Старовойтовим О.С. зареєстрований в державному реєстрі за №2724, надалі - договір. Відповідно до договору відповідач продав, а позивач купив житловий будинок з будівлями та спорудами розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , надалі - будинок. За згодою та домовленістю відповідача та позивача вартість будинку було обумовлено в розмірі 20 500 доларів США. Однією з умов визначення вартості будинку в еквіваленті до доларів США, та оплату було уникнення можливих інфляційних процесів зокрема зменшення купівельної спроможності гривні її девальвація. Так як, чинне законодавство України визначає грошовою одиницею розрахунку гривню, то в договорі, на дату укладення, 20 500 доларів США встановлено еквівалентом 562 000,00 гривень. В день укладення договору, відповідно до п.2., позивачем було сплачено відповідачу 10 000,00 грн, що було еквівалентом 365 доларів США, а решту 552 000,00 гривень, що є еквівалентом 20 135 доларів США, позивач сплачує відповідачу щомісячно рівними платежами у гривнях у розмірі еквівалентному 336 доларів США., за комерційним курсом продажу на дату здійснення платежу до 07 липня 2026 року. Визначення сторонами порядку сплати, та еквіваленту вартості до доларів США на дату платежу, є свідченням прийняття і розуміння між позивачем та відповідачем, що будинок реалізується по вартості 20 500 доларів США. Відповідні роз`яснення позивачу та відповідачу було зроблено і приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. Тобто, обґрунтування які містить позов з приводу повного розрахунку за будинок є безпідставними, а відповідні твердження позивача є лукавими. Позивач чітко висловлювала розуміння, про що свідчить її підпис на договорі, що за Будинок вона повинна сплатити заборгованість саме в розмірі що відповідає 20 135 доларів США. Еквівалент грошових коштів (доларів США до гривні чи навпаки), сплачених позивачем на користь відповідача, визначався за комерційним курсом продажу доларів США вказаними на сайті: https://minfin.com.ua/. Відповідач вказала, що всього сплачено в гривневому еквіваленті - 559 880 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 коп., еквівалент в доларах США - 15 292 (П`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто два) долари 22 центи. Відповідно до фактично сплачених грошових коштів позивачем на користь відповідача в доларовому еквіваленті сплачено 15 292 доларів США 22 центи, замість 20 500 доларів США. Таким чином, для повного виконання умов договору, позивач має доплатити відповідачу різницю між 20 500 доларів США - 15 292 доларів США 22 центи = 5 207 доларів США 78 центи. Відповідач наголошувала, що на момент написання відзиву позивач за договором має борг перед відповідачем в розмірі - 5 207 доларів США 78 центи, а позовна заява не містить доказів сплати позивачем грошових коштів які б в еквіваленті становили 20 500 доларів США.

Отже, враховуючи вищезазначене, відповідач вважає що підстав для припинення іпотеки (забезпечення виконання зобов`язання позивача за договором) немає, а відмова нотаріуса є законною та обґрунтованою. Відповідач звертає увагу про те, що умовами договору визначена сума у гривнях, як щомісячний платіж за будинок має повинна в еквіваленті 336 доларів США по курсу на дату платежу до 07 липня 2026 року. Тобто, за змістом договору застосування такої форми та способу сплати заборгованості однозначно свідчить, що розмір фактичної заборгованості не може бути меншим еквіваленту 20 135 доларів США. Спосіб такої оплати, а також визначення вартості еквівалентної до доларів США. заборонено законодавче, а оплата може здійснюватися в гривнях по курсу до доларів США. Отже, відповідач вважає, що позивачем не виконано зобов`язання за договором та не сплачено повної вартості будинку, а саме сума еквівалентна 20 500 доларів США, відповідно відсутні підстави для припинення іпотеки як засобу забезпечення виконання зобов`язання. При цьому, у відзиві на позовну заяву на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомлено, що у зв`язку з розглядом справи відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. З цих підстав в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України відповідач заявила про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат упродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення у даній справі.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2025 року заяву представника відповідача адвоката Нестерка Ігоря Олександровича про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. задоволено та залучено до участі в розгляді справи приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича (м. Черкаси, б-р Шевченка, 107).

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С., про припинення іпотеки, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

09 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» до суду приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. подано пояснення щодо цивільної справи № 707/3629/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про припинення іпотеки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С. вказав, що 07 липня 2021 року за р. № 2724 ним було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем). Сторони дійшли згоди щодо істотної умови ціни договору. Так, пунктом 2 договору передбачено порядок розрахунків. При цьому сторони домовились, що розрахунки проводитимуться у гривнях за комерційним курсом на дату здійснення платежів. Пунктом 5 договору встановлено, що до моменту повного розрахунку за продане майно продавцю, відповідно до вимог частини 6 ст. 694 Цивільного кодексу України, належить право застави на передане, але не оплачене майно. За домовленістю сторін та відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження іпотекою за заявою продавця реєструється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Факт повного розрахунку підтверджується письмовою заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Набувачу за договором ОСОБА_4 відмовлено у реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з відсутністю заяви продавця про підтвердження факту повного розрахунку за договором купівлі-продажу. Відносно мотивів позовної заяви, вважає, що сторонами договору цілком правомірно встановлено ціну в гривнях з посиланням на еквівалент у іноземній валюті. При цьому вони чітко визначили механізм розрахунку та момент фіксації курсу іноземної валюти для майбутніх розрахунків, що відображено у тексті пункту 2 договору купівлі-продажу. Разом з тим, на думку нотаріуса, посилання позивача на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, в якому зазначається розмір зобов`язання (552 000 гривень), не може вважатися підтвердженням дійсних домовленостей сторін щодо майбутніх розрахунків, оскільки при роботі з реєстром відсутня технічна можливість зазначати розмір зобов`язання у будь-якій іншій валюті, ніж українська гривня.

В судовому засіданні 28 лютого 2025 року за клопотанням ОСОБА_2 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 17.03.2025 о 16 год 15 хв.

Судове засідання призначене на 17 березня 2025 року відкладено до 11.04.2025 о 12 год 00 хв. у зв`язку з надходженням повідомлення про замінування приміщень Будинку правосуддя, було припинено роботу суду, про що секретарем судових засідань складено довідку.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Топор І.О. на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Зазначив, що у п. 2 договору купівлі-продажу зазначено, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між сторонами була обумовлена в сумі 562 000,00 гривень, з яких 10 000 грн. позивач сплатила відповідачу до підписання договору, а решту 552 000 грн. повинна була сплатити щомісячно рівними платежами. У п. 5 договору купівлі-продажу чітко зазначено суму зобов`язання у гривнях, а саме 552000,00 грн. Крім того, згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 264810752 від 07.07.2021 зазначено розмір основного зобов`язання у гривнях - 552 000 грн., тому позивач виконала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим іпотека має бути припиненою.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , позицію якого підтримала відповідач ОСОБА_3 , заперечував на задоволенні позовних вимог, підтримавши пояснення викладенні у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що у п. 2 договору купівлі-продажу чітко зазначено суму зобов`язання у гривнях, а еквівалент у доларах США. Такі умови договору узгоджені сторонами, оскільки сума зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку не була сплачена покупцем одразу, а було обумовлено внесення покупцем щомісячних платежів до повного розрахунку з продавцем у гривнях у розмірі, еквівалентному 336 доларів США за комерційним курсом продажу на дату здійснення платежу до 07.07.2026. Визначення еквіваленту розрахунків у доларах США пояснюється тим, що грошове зобов`язання триває, а курс долара США змінюється. Станом на час подачі позову до суду сума зобов`язання не була сплачена у повному обсязі. Тому вважає необґрунтованими позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С., не з`явився, хоча про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, в поясненнях наданих до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що поданий позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_3 , (дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » змінено відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , вид. Дубіївською сільською радою Черкаського району Черкаської області 02.09.2006), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - продавець) та ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (надалі - покупець), попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, дійшовши згоди щодо місця укладення договору, вклали договір купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу.

Відповідно до п. 1 договору, продавець передала, а покупець прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - житловий будинок з будівлями та спорудами). Житловий будинок під літ. «А-І», цегляний, загальною площею 75,8 кв.м, житловою площею 58,8 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня «Б, б», сараї «В, в», льох «Г», огорожа № 1-2, криниця № 3, свердловина № 4. Вказаний житловий будинок з будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0644. Житловий будинок з будівлями та спорудами належить продавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 18.06.2002 за р. № 2772, договору дарування, посвідченого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 28.09.2004 за р. № 4750, право власності зареєстроване 04.10.2004 в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в книзі 5 за номером запису 844.

Відповідно до п. 2 договору, продаж зазначеного житлового будинку з будівлями та спорудами за домовленістю сторін вчиняється за 562000 (п`ятсот шістдесят дві тисячі) гривень 00 копійок (еквівалент 20500 (двадцять тисяч п`ятсот) доларів США за комерційним курсом продажу на день укладення цього договору), з яких 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок (еквівалент 365 (триста шістдесят п`ять) доларів США за комерційним курсом продажу на день укладення цього договору) покупець сплачує до підписання договору, а решту 552000 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок (еквівалент 20135 (двадцять тисяч сто тридцять п`ять) доларів США за - комерційним курсом продажу на день укладення цього договору) зобов`язується сплачувати продавцю щомісячно рівними платежами у гривнях у розмірі, еквівалентному 336 (триста тридцять шість) доларів США за комерційним курсом продажу на дату здійснення платежу до 07 липня 2026 року. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Факт повного розрахунку підтверджується письмовою заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбувся з дотриманням вимог Цивільного кодексу України та Постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 за №148 щодо встановлення граничної суми розрахунків готівкою.

Також договором встановлено, що до моменту повного розрахунку за продане майно продавцю відповідно до вимог ч. 6 ст. 694 Цивільного кодексу України належить право застави на передане, але не оплачене майно. За домовленістю сторін та відповідно до ст. 4 Закону України «Про Іпотеку» обтяження іпотекою за заявою продавця реєструється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З моменту укладання цього договору та реєстрації іпотеки покупець має право розпоряджатися майном виключно за письмовою, нотаріально засвідченою згодою продавця. Сума зобов`язання: 552000 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок. Строк виконання зобов`язання - 07 липня 2026 року.

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 264805032 від 07.07.2021 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок зі встановленою вартістю 562 000,00 грн.

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав 381435119 від 04.06.2024 ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0644, площею 0.25 га.

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 264810752 від 07.07.2021, іпотека на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. Номер запису про іпотеку 42864325. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 59150511 від 07.07.2021 15:19:42.

Листом №389/01-16 від 03 грудня 2024 року приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С. відмовив ОСОБА_4 у припинені іпотеки у зв`язку з відсутністю заяви іпотекодержателя.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції».

Ст.524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Ст.533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Постанови Великої Палата Верховного Суду по справі № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року (пр.№ 14-360цс19), зроблений висновок про те, що «Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Застосовуючи вказані норми права та висновок Великої Палати Верховного Суду до спірних правовідносин в межах цієї справи, суд враховує, що п. 2 договору купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 07.07.2021 свідчить про те, що продаж житлового будинку з будівлями та спорудами за домовленістю сторін вчиняється за 562000 (п`ятсот шістдесят дві тисячі) гривень 00 копійок. Сторонами визначено еквівалент 20500 доларів США за комерційним курсом продажу на день укладення договору, з яких 10000 гривень 00 копійок (еквівалент 365 доларів США за комерційним курсом продажу на день укладення договору) покупець сплачує до підписання договору, а решту 552000 гривень 00 копійок (еквівалент 20135 доларів США за - комерційним курсом продажу на день укладення цього договору) зобов`язується сплачувати продавцю щомісячно рівними платежами у гривнях у розмірі, еквівалентному 336 (триста тридцять шість) доларів США за комерційним курсом продажу на дату здійснення платежу до 07 липня 2026 року.

Тобто у пункті 2 договору від 07.07.2021 сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів, яка підлягає сплаті за цим зобов`язанням, є долар США. Належним виконанням зобов`язання, яке виникло між сторонами є сплата покупцем грошових коштів продавцю у національній валюті щомісячно рівними платежами, сума яких є еквівалентною 336 доларів США за комерційним курсом продажу на дату здійснення платежу.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 07.07.2021 нею виконані шляхом слати відповідачу 552 002,00 грн., на підтвердження чого позивач надала суду розписки про отримання коштів (а.с. 14-52) та платіжні інструкції (а.с. 53-56).

Однак матеріали справи не містять доказів здійснення повного розрахунку позивача з відповідачем, шляхом сплати нею грошових коштів у порядку та розмірі, що визначені умовами п. 2 договору від 07.07.2021 в гривнях, в еквіваленті комерційному курсу продажу доларів США на дату здійснення платежу.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивач належним чином виконала зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 07.07.2021.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Посилання представника позивача на те, що сума зобов`язання підлягає сплаті у гривнях не ґрунтується на нормах матеріального права, як і його посилання на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 264810752 від 07.07.2021, де зазначено розмір основного зобов`язання у гривнях, оскільки сторони погодили еквівалент платежів та порядок виконання зобов`язання у пункті 2 договору від 07.07.2021, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, грошовою одиницею України є гривня, тому є цілком зрозумілою відсутність технічної опції внесення до реєстру будь-якої іншої грошової одиниці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, іпотека, як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання, є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, а сторони погодили еквівалент платежів та порядок виконання основного зобов`язання у пункті 2 договору від 07.07.2021, посилання представника позивача на п. 5 договору купівлі-продажу, де вказано про обтяження іпотекою нерухомого майна та зазначено суму зобов`язання у гривнях без зазначення еквіваленту суд відхиляє.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання ( стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних із припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення основного зобов`язання його виконанням. Таким чином, Законом України «Про іпотеку» та нормами ЦК України чітко визначені правові підстави припинення іпотеки.

Суд зауважує, що у разі належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу від 07.07.2021, припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (такий правовий висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Тобто, лише належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем не доведено існування підстав передбачених ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» для визнання її припиненою, а тому у задоволенні заявленого позову, слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С., про припинення іпотеки - відмовити.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтов О.С., реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення суду виготовлено 21.04.2025.

Суддя: Н. С. Волкова