Справа № 167/371/25
Номер провадження 2/167/259/25
У Х В А Л А

22 квітня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (дала - ТОВ «Свеа фінанс») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту від 29 квітня 2024 року № 37860-04/2024 та від 2 травня 2024 року № 01756-05/2024 у загальному розмірі 22375 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 37860-04/2024, а 29 серпня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» і ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Далі, 2 травня 2024 року між ТОВ «Стар файнес груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 01756-05/2024, а 29 серпня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» і ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Тобто, в межах зазначеного позову об`єднано дві позовні вимоги, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) договорі про надання фінансового кредиту від 29 квітня 2024 року № 37860-04/2024 і договорі факторингу від 29 серпня 2024 року № 01.02-26/24; 2) договорі про надання фінансового кредиту від 2 травня 2024 року № 01756-05/2024 і договорі факторингу від 29 серпня 2024 року № 01.02-26/24.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню два окремі спори між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договори про надання фінансового кредиту, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Отже, позовна заява ТОВ «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК підлягає поверненню.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик