Справа № 646/7822/23
№ провадження 2-о/646/37/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

та представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаною заявою. Заява мотивована тим, що на протязі восьми років вона мешкала разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в її власній квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . Впродовж її спільного проживання із ОСОБА_3 , вони як подружжя спільно вирішували питання життєзабезпечення їхньої сім`ї, витрачали кошти на спільні цілі, разом проводили дозвілля, мали взаємність прав та обов`язків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові у віці 51 років помер її цивільний чоловік ОСОБА_3 , похованням якого займалася ОСОБА_1 .

У зв`язку із зазначеними обставинами, просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження.

Заявник під час розгляду справи заявлені вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що з серпня 2014 року вона спільно проживала разом із ОСОБА_3 однією родиною, та вони мали взаємні права та обов`язки, як подружжя. Після смерті ОСОБА_3 його похованням займалася вона. Представник заявника під час розгляду справи зазначив, що встановлення даного факту необхідно заявниці для реалізації її права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Представник заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 51 років помер ОСОБА_3 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_3 його похованням займалася ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с. 14).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що особисто були знайомі з родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 які з серпня 2014 року постійно проживали разом в квартирі заявниці, за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця та ОСОБА_3 вважали себе подружжям, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали взіємність прав та обов`язків у шлюбі. Після смерті ОСОБА_3 його похованням займалася ОСОБА_1 . Від спільного проживання у родини спільних дітей не має.

З наданого завідувачем ПХМДНК О.Грошевою витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) судом було встановлено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 107-108).

З наданих заявником доказів та пояснень свідків вбачається, що з початку серпня 2014 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 проживала однією сім`єю, який на момент їх спільного проживання був розлучений, та не перебував з іншими особами в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 3 (а.с. 99-105).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог сімейного законодавства сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявниці разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факти та обставини спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з серпня 2014 року по 12.10.2022 року, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому, заява ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 21, 36, 74 СК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89,258-259, 263, 264,273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з серпня 2014 року по 12.10.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місяця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Представник заявника - ОСОБА_2, юридична адреса: 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, буд. 18, оф. 1.

Зацікавлена особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, юридична адреса: 61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.

Суддя