Справа № 555/337/25
Номер провадження 2/555/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081493 від 10 листопада 1996 року.Відповідно до довідки №8, яка видана Старостинським округом № 4 (с.Прислуч) Рівненського району Рівненської області 31 січня 2025 року, на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживав та був постійно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Ніхто в будинку не був зареєстрований та не проживав. У відповідності до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.Нещодавно, позивач знайшов заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області 02 квітня 2004 року під № 87, яким померлий заповів для позивача земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081493 від 10 листопада 1996 року. При житті покійний дід повідомляв, що хотів би, щоб після його смерті спадщину отримав позивач, однак він не скористався своїм правом на прийняття спадщини, оскільки позивач не знав про наявність заповіту та вважав, що спадщину необхідно оформляти після шести місяців після смерті.31 січня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В., нотаріус зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, та запропонувала звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Не скористався своїм правом на прийняття спадщини, оскільки позивач не звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знав про наявність заповіту.

Клопотання, процесуальні дії у справі.

27 лютого 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Позивач в судове засідання не з"явився- представник позивача, адвокат Люшин Л.П. подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без участі позивача та представника , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідач, в судове засідання не з"явилася- подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі відповідача, не заперечує щодо задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ч.2 ст.191, ч.3 ст.223 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, при цьому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в т.ч. якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081493 від 10 листопада 1996 року.

Відповідно до довідки №8, яка видана Старостинським округом № 4 (с.Прислуч) Рівненського району Рівненської області 31 січня 2025 року, на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживав та був постійно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Ніхто в будинку не був зареєстрований та не проживав.

У відповідності до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Нещодавно, позивач знайшов заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області 02 квітня 2004 року під № 87, яким померлий заповів для позивача земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081493 від 10 листопада 1996 року.

При житті покійний дід повідомляв, що хотів би, щоб після його смерті спадщину отримав позивач, однак він не скористався своїм правом на прийняття спадщини, оскільки позивач не знав про наявність заповіту та вважав, що спадщину необхідно оформляти після шести місяців після смерті.

31 січня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В., нотаріус зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, та запропонувала звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини.

Не скористався своїм правом на прийняття спадщини, оскільки позивач не звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знав про наявність заповіту.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.Відповідно до вимог ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У відповідності до статті 1217 Цивільного Кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Статтею 1258 ЦК встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.Відповідно до ст.1265 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця.Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у шестимісячний термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.Згідно статті 1272 Цивільного Кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленумом Верховного Суду України 30.05.2008р. прийнято Постанову №7 Про судову практику у справах про спадкування. В частині 6 пункту 24 даної постанови вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи (Постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 491/327/18).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.141 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В :

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Яцьковичі Березнівського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач:ОСОБА_1 АДРЕСА_2 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_2

Суддя: Мельничук Н. В.