КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/415/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2196//2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва», треті особи: Київська обласна військова адміністрація, Київська міська рада (Київської міської державної адміністрації), комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання рішення протиправним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Притули Н.Г.,-

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Після зменшення позовних вимог ОСОБА_1 просила: визнати протиправним рішення працівника оперативно-диспетчерської служби Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради 22 жовтня 2022 року о 13:20 год, щодо відмови обслуговування виклику про надання екстреної медичної допомоги батькові позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про його пере адресацію; стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради в особі виконавчого органу (директора) Стахової Н.І. завдану матеріальну шкоду в розмірі 15 000 грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 257 950 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 22 жовтня 2022 року здійснено виклик за номером 103 щодо надання екстреної медичної допомоги своєму батьку.

Диспетчер прийому виклику оперативно-диспетчерської служби надала позивачу додатковий номер телефону, оскільки місце події не відноситься до територіального обслуговування відповідача.

ОСОБА_1 вважає, що вказаними діями диспетчер відмовила позивачу в обслуговуванні, оскільки не передала виклик між оперативно-диспетчерськими службами через інформаційно-аналітичну систему «Централь 103» іншій службі за належністю та не ухвалила рішення щодо обслуговування виклику.

Позивач вказувала, що через протиправну поведінку диспетчера прийому виклику екстрену медичну допомогу батьку надано несвоєчасно, внаслідок чого він помер.

ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача понесені витрати на поховання батька та завдану моральну шкоду.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2024 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 підтримали подану апеляційну скаргу.

Представники комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» заперечили щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Представник Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просила відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про відсутність можливості встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями диспетчера прийому виклику оперативно-диспетчерської службита смертю ОСОБА_2 .

Не надано доказів на підтвердження настання смерті батька позивача внаслідок несвоєчасного надання екстреної медичної допомоги.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами спричинення їй моральних страждань.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 22 жовтня 2022 року о 13 год 20 хв здійснено виклик за номером 103 щодо надання екстреної медичної допомоги своєму батьку.

Диспетчер прийому виклику оперативно-диспетчерської служби надала позивачу додатковий номер телефону, оскільки місце події не відноситься до територіального обслуговування відповідача.

ОСОБА_1 вважає, що вказаними діями диспетчер відмовила позивачу в обслуговуванні, оскільки не передала виклик між оперативно-диспетчерськими службами через інформаційно-аналітичну систему «Централь 103» іншій службі за належністю та не ухвалила рішення щодо обслуговування виклику.

За викликом позивача направлено бригаду комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Затишна, 10, Садове товариство «Вікторія Плюс».

Бригада екстреної швидкої допомоги прибула за адресою виклику о 14 год 29 хв, тобто через 01 год 09 хв після першого повідомлення на номер 103.

Позивач вважала, що диспетчером прийнято помилкове рішення щодо реєстрації виклику без урахування тієї обставини, що адреса виклику відноситься до умовного району обслуговування відповідача, яке знаходиться значно ближче до адреси виклику.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказувала, що через протиправну поведінку диспетчера прийому виклику екстрену медичну допомогу батьку надано несвоєчасно, внаслідок чого він помер. Позивач просила стягнути із відповідача понесені витрати на поховання батька у розмірі 15 000 грн 00 коп. та завдану моральну шкоду у розмірі 257 950 грн 00 коп.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В судовому засіданні, призначеному 16 квітня 2025 року, колегією суддів у представників ОСОБА_1. уточнено предмет, зміст та підстави позову.

Представниками апелянта повідомлено, що завдана ОСОБА_1 моральна шкода полягає у тому, що диспетчером прийому виклику оперативно-диспетчерської служби не було здійснено переадресацію виклику іншій оперативно-диспетчерській службі за територіальним обслуговуванням, а не у причинно-наслідковому зв`язку неправомірних дій диспетчера та смерті батька позивача.

Так, судом встановлено, що центр комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» забезпечує організацію та надання екстреної медичної допомоги на території міста Києва.

Позивачем 22 жовтня 2022 року здійснено виклик за номером 103 щодо надання екстреної медичної допомоги своєму батьку, за адресою: АДРЕСА_1 ».

Диспетчер прийому виклику оперативно-диспетчерської служби надала позивачу додатковий номер телефону, оскільки місце події не відноситься до територіального обслуговування відповідача.

Згідно п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 року № 1359 «Деякі питання організації роботи оперативно-диспетчерських служб центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», виклик, що надійшов із території обслуговування центру та був прийнятий оперативно-диспетчерською службою, може переадресовуватися до будь-якої іншої оперативно-диспетчерської служби. Передача виклику здійснюється через інформаційно-аналітичну систему «Централь103» відповідно до регламенту функціонування зазначеної системи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 року № 1118 затверджено «Порядок інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги та їх направлення на місце події» який встановлює вимоги щодо інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - бригади) про виклик екстреної медичної допомоги (далі - виклик) та їх направлення на місце події з метою забезпечення своєчасного надання екстреної медичної допомоги людині, яка перебуває у невідкладному стані (далі - екстрена медична допомога), недопущення випадків неприбуття або несвоєчасного прибуття бригад на місце події.

За п. 19 порядку (в редакції станом на 22 жовтня 2022 року), у разі надходження виклику з-поза меж території обслуговування центру диспетчер прийому викликів зобов`язаний прийняти виклик та передати виклик диспетчеру напрямку своєї оперативно-диспетчерської служби. Диспетчер напрямку приймає рішення щодо обслуговування виклику або його переадресації іншій оперативно-диспетчерській службі. Переадресація викликів між оперативно-диспетчерськими службами відбувається через інформаційно-аналітичну систему «Централь103».

Положенням ч. 4 ст. 5 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» передбачено, що основними принципами функціонування системи екстреної медичної допомоги є: постійна готовність до надання екстреної медичної допомоги; оперативне та цілодобове реагування на виклики екстреної медичної допомоги; доступність та безоплатність екстреної медичної допомоги, її своєчасність, якість та пріоритетність; послідовність та безперервність надання екстреної медичної допомоги та її відповідність єдиним вимогам; регіональна екстериторіальність.

Враховуючи вказані положення, після надходження виклику від ОСОБА_1 , диспетчер комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» зобов`язана була прийняти виклик та самостійно передати виклик диспетчеру напрямку своєї оперативно-диспетчерської служби.

Диспетчер напрямку приймає рішення щодо обслуговування виклику або його переадресації іншій оперативно-диспетчерській службі.

Переадресація виклику здійснюється саме з метою забезпечення своєчасного надання екстреної медичної допомоги.

Всупереч визначеним обов`язкам, диспетчер прийому виклику оперативно-диспетчерської служби надала ОСОБА_1 додатковий номер телефону для здійснення позивачем повторного виклику швидкої медичної допомоги за територіальним обслуговуванням.

Колегія суддів вважає доведеним та обґрунтованим неправомірність дій диспетчера прийому виклику оперативно-диспетчерської служби, оскільки він не мав передбачених законодавством повноважень надання будь-якого іншого номеру телефону для подальшого повторного виклику швидкої медичної допомоги.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відтак, враховуючи положення ст. 23 ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди», характер і обсяг страждань завданих внаслідок нездійснення диспетчером прийому виклику оперативно-диспетчерської служби переадресації виклику іншій оперативно-диспетчерській службі за територіальним обслуговуванням, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню завдана моральна шкода у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення завданої матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між встановленими неправомірними діями диспетчера прийому виклику оперативно-диспетчерської служби та понесеними ОСОБА_1 витратами на поховання батька у розмірі 15 000 грн 00 коп.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вищенаведене та дійшов до помилкового висновку щодо недоведеності та необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 10 липня 2024 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 245 грн 56 коп. та сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 862 грн 33 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення працівника оперативно-диспетчерської служби Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради 22 жовтня 2022 року о 13.20 год., щодо відмови обслуговування виклику про надання екстреної медичної допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про його переадресацію.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 245 грн 56 коп.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 862 грн 33 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко