ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1812/24

Головуючий у першій інстанції Демченко Л. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/696/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Акцент-Банк",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року (повний текст рішення виготовлено 27.01.2025) у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту АТ «А-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2023 у розмірі 210 705,26 грн, станом на 26.09.2024, яка складається з:

- 186 065,96 грн заборгованість за кредитом;

- 24 639,30 грн заборгованість за відсотками.

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 160,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.04.2023 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття батьківського рахунку. Того ж дня відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк зазначав, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 26.09.2024, має заборгованість у розмірі 210 705,26 грн, яка складається з:

- 186 065,96 грн заборгованість за кредитом;

- 24 639,30 грн заборгованість по відсоткам.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.01.2025 позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість в сумі 181 075,34 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» 2 716,13 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк» просить рішення районного суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги банку полягають в тому що відповідач підписав за допомогою електронного підпису заяву щодо встановлення кредитного ліміту, в якій зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого.

Позивач уважає сумніви суду щодо розрахунку заборгованості необґрунтованими, оскільки банком на підтвердження його вірності надано банківську виписку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Ключові доводи апеляційної скарги відповідача полягають в наступному:

- позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальну ордери, розписки, чеки та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними;

- факт підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг; Умови і Правила надання банківських послуг АТ «Акцент Банк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів відповідачем не підписувались;

- не можна вважати складовою частиною кредитного договору витяг з Тарифів банку, оскільки вони не містять підпису позичальника;

- відповідачем в період з 10.04.2023 по 24.09.2024 систематично вносилась оплата в рахунок погашення кредитної заборгованості, а саме відсотків на суму 1 455 577,97 грн, тобто відсотки вже значно перевищують тіло заборгованості по кредитному ліміту, але тіло кредиту не зменшилось, а відсотки тільки зростали;

- позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах;

- в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитними договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, банк мав звернутися з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак будь-які докази на підтвердження звернення банку до відповідача у матеріалах справи відсутні.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позов АТ «Акцент Банк» суд першої інстанції вважав, можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів без урахування відсотків, оскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, врахувавши при цьому вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, як наслідок судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 10.04.2023 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. В даній заяві відповідачем заповнено розділи щодо його паспортних та контактних даних, місцезнаходження та соціального статусу (том 1, а.с. 11).

У тексті вказаної заяви зазначено, що просталенням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону) підпису під цією анкетою-заяво він підтвердив, що:

- надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу;

- дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг (далі - договір), умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення;

- він не є резидентом США та не є політично значущою особою, членом сім`ї або особою, пов`язаною з політично значущою особою;

- умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в договорі.

Погодився з тим, що про зміну вартості послуг банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування.

Засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі-УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 028e632ff1a518d341e031e4ab4fde0d715bf9c016d90baac363aa32734b0fa9fe, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Він визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладається на клієнта.

Також цієї дати сторонами підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, ОСОБА_1 вказана заява підписана 10.04.2023 о 19:28:36 за допомогою електронного підпису 028e632ff1a518d341e031e4ab4fde0d715bf9c016d90baac363aa32734b0fa9fe (том 1, а.с. 15 зворот - 16).

За змістом заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 10.04.2023 ОСОБА_1 просив відкрити йому поточний рахунок НОМЕР_1 у UAН на наступних умовах:

1. Вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок;

2. Тип кредиту кредитування рахунку;

3. Мета отримання кредиту споживчі цілі;

4. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставку 3,4% на місяць;

5. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців;

6. Порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит;

7. У випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань:

- при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості.

Пунктом 13 заяви передбачено, що підписуючи простим/удосконаленим або власноручним цифровим електронним підписом цю заяву підтвердив та погодився, що:

- до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/ terms, та до укладення цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на вебсайті за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»;

- Умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в договорі та тарифах. Він беззастережно погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився із тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування.

До позову Банком додано:

- Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», який підписано ОСОБА_1 10.04.2023 за допомогою електронного підпису 028e632ff1a518d341e031e4ab4fde0d715bf9c016d90baac363aa32734b0fa9fe (том 1, а.с.11-12);

- Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та тарифи по картці «Зелена», які відповідачем не підписані (том 1, а.с. 18 зворот - 26).

З довідки АТ «А-Банк» за картами, вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки:

- № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року;

- № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2031 року (том 1, а.с. 13 зворот).

З довідки АТ «А-Банк» за лімітами, вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 10.04.2023 за період з 10.04.2023 по 26.09.2024:

- 10.04.2023 встановлено кредитний ліміт в розмірі 15 600 грн;

- 10.04.2023 збільшено кредитний ліміт до 15 600 грн;

- 18.05.2023 зменшено кредитний ліміт до 10 000 грн;

- 12.06.2023 збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн;

- 12.06.2023 збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн;

- 01.07.2023 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн;

- 01.07.2023 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн;

- 10.07.2023 збільшено кредитний ліміт до 40 000 грн;

- 16.08.2023 зменшено кредитний ліміт до 20 000 грн;

- 21.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн;

- 21.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн;

- 25.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 30 000 грн;

- 25.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 30 000 грн;

- 13.09.2023 зменшено кредитний ліміт до 10 000 грн;

- 23.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 35 000 грн;

- 23.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 35 000 грн;

- 23.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 50 000 грн;

- 23.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 50 000 грн;

- 24.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 60 000 грн;

- 24.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 60 000 грн;

- 03.11.2023 збільшено кредитний ліміт до 75 000 грн;

- 03.11.2023 збільшено кредитний ліміт до 75 000 грн;

- 04.01.2024 збільшено кредитний ліміт до 80 000 грн;

- 04.01.2024 збільшено кредитний ліміт до 80 000 грн;

- 04.01.2024 збільшено кредитний ліміт до 186 100 грн (том 1, а.с. 14 зворот - 15).

Із виписки по картці за період з 10.04.2023 по 02.01.2025, сума витрат за період складає 1 693 150,26 грн, сума зарахувань за період складає 1 458 040,47 грн, сума комісій складає 45 794,23 грн, сума кешбеку складає 358,04 грн (а.с. 73-193, 196-256).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № Б/Н від 10.04.2023, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , ОКПО-, станом на 26.09.2024, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 210 705,26 грн, з яких:

- 186 065,96 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 180 308,65 грн залишок заборгованості за тілом кредиту;

- 5 757,31 грн залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений);

- 24 639,30 грн загальний залишок заборгованості за процентами;

- 7 880,41 грн залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість;

- 16 758,89 грн залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість (а.с. 6 зворот - 10).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При зверненні до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Марченко М. В. проти України», заява № 4063/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

У справі, яка переглядається, АТ «А-Банк» ініційовано спір про стягнення з ОСОБА_1 достроково заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 10.04.2023 та заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 10.04.2023.

Із підписаної ОСОБА_1 10.04.2023 о 19:28:36 за допомогою електронного підпису 028e632ff1a518d341e031e4ab4fde0d715bf9c016d90baac363aa32734b0fa9fe заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком вбачається, що сторонами погоджено, що:

- пільговий період користування кредитним лімітом, який становить до 62 днів за ставкою 0,000001%;

- у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нарахуватися процентна ставка 3,4% на місяць;

- строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців;

- у випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості.

Проте зазначена заява залишилась поза увагою суду першої інстанції у зв`язку із чим відмовляючи у стягненні відсотків за кредитом, суд першої інстанції помилково вважав, що позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків, отже, відсутності підстав вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Установлено, що заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписано 10.04.2023 та встановлено строк кредитування 240 місяців, з позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 звернулося 11.10.2024 (згідно штампу на поштовому конверті), тобто до закінчення строку кредитування (строку кредитної лінії).

З пункту 3 заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком вбачається, що мета отримання кредиту споживчі цілі.

Пунктом 6 заяви встановлено порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.

До спірних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.

При зверненні до суду з позовом АТ «Акцент-Банк» не надало доказів направлення ОСОБА_1 досудової вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що банк направляв вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу отримано.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц, кредитодавець не може заявляти вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту у позовній заяві. Подання кредитодавцем позову є складовою цивільного процесу, а не цивільних правовідносин. Тому таке подання не можна кваліфікувати, як вимогу у розумінні статті 16 Закону України "Про споживче кредитування". Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши на підставі Закону вимогу про дострокове повернення коштів за договором, у споживача (позичальника) немає обов`язку здійснити таке дострокове повернення.

Ураховуючи, що право кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», апеляційний суд приходить до висновку, що у споживача ОСОБА_1 не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором (такі ж правові позиції викладені у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 755/11307/17 та у Постанові Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 753/21158/17).

Разом з тим, станом на 26.09.2024, як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № Б/Н від 10.04.2023, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , ОКПО-, у відповідача існувала прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 757,31 грн та заборгованість за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 16 758,89 грн.

Крім того, на підтвердження наявної заборгованості Банком надано до суду виписку по картці рахунок НОМЕР_5 за період з 10.04.2023 по 02.01.2025.

Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банківського рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, саме виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині встановлення відповідачу кредитного ліміту та користування позивачем кредитними коштами.

Відповідачем ОСОБА_1 правильність розрахунку заборгованості по кредиту, наданого банком, не спростовано та не надано іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає лише прострочена заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2023 у загальній сумі 22 516,20 грн (5 757,31 грн + 16 758,89 грн).

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ «Акцент-Банк» шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.04.2023 на загальну суму 22 516,20 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 757,31 грн та заборгованості за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 16 758,89 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що умови і правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів відповідачем, ОСОБА_1 не підписувались. Так, у пункт 13 заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком зазначено передбачено, що заявник беззастережно погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту; погодився із тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Заява підписана ОСОБА_1 за допомогою відкритого ключа 028e632ff1a518d341e031e4ab4fde0d715bf9c016d90baac363aa32734b0fa9fe.

Також не є слушними доводи відповідача про те, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах.

Апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 в межах цієї цивільної справи із зустрічним позовом про визнання правочину недійсним не звертався, отже указане твердження підставами позову не були. Суд першої інстанції, виходячи з принципу змагальності сторін, що діє в цивільному судочинстві, розглядав справу в межах заявлених позовних вимог та перевіряв доводи сторін на предмет наявності або відсутності у відповідача заборгованості за кредитом.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2023 у загальній сумі 22 516,20 грн, що складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 757,31 грн та заборгованості за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 16 758,89 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко