Ухвала

22 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 569/8562/24

провадження № 61-5016ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ») на свою користь грошові кошти в сумі 25 015,43 грн, в тому числі переплату за спожитий природний газ у сумі 23 464,98 грн, інфляційні втрати в сумі 756,50 грн та 3 % річних у сумі 793,95 грн.

Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 16 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовив.

Рівненський апеляційний суд постановою від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 переплату за спожитий природний газ в сумі 23 464,98 грн, інфляційні втрати в сумі 756,50 грн та 3% річних у розмірі 793,95 грн, а всього 25 015,43 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

17 квітня 2025 року ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» через підсистему «Електронний суд» надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 25 015,43 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Представник заявника у касаційній скарзі посилається на підпункти «б» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішеннями, при розгляді інших справ.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання в касаційній скарзі на те, що ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді інших справ, не підтверджують наявність таких випадків у відповідності до положень підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Представником заявника не зазначено, в які саме конкретній справі (номер справи), що перебуває на розгляді в судах, товариство позбавлено можливості спростувати обставини, а також в чому полягає така неможливість. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. Тому наведені доводи не обґрунтовані.

Також представник заявника стверджує, що справа має для виняткове значення для ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» як попереднього постачальника природного газу для потреб побутових споживачів, на розгляді у якого знаходяться понад 49 тисяч заяв від колишніх побутових споживачів та які надходять на адресу товариства і далі.

Оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з оскаржуваним судовим рішенням не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для останнього внаслідок прийняття такого судового рішення.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржуване судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов