КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7664/2025
справа №760/3130/22
У Х В А Л А

22 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Верланова С.М., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, ОСОБА_2 , Міністерства освіти і науки України, треті особи: Державна служба якості освіти України, Державна служба України з питань праці, Національне антикорупційне бюро України, Громадська організація «Стоп корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, ОСОБА_2 , Міністерства освіти і науки України, треті особи: Державна служба якості освіти України, Державна служба України з питань праці, Національне антикорупційне бюро України, Громадська організація «Стоп корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 29 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, в прохальній частині якої одночасно просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року про відкриття спрощеного позовного провадження.

Дослідивши зміст апеляційної скарги, апеляційний суд робить такий висновок.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Обмеженням права на доступ до суду в даному випадку є визначений нормами ЦПК України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути предметом апеляційного оскарження окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

З оскаржуваної ухвали убачається, що такою постановлено відкрити у цій справі спрощене позовне провадження.

Статтею 353 ЦПК України окреслено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 353 ЦПК України, є вичерпним.

Обмеження в оскарженні певної категорії судових рішень є передбачуваним заходом, що застосовується з метою спрямування судового процесу у належну процесуальну послідовність відповідно до встановлених правил і недопущення необґрунтованого затягування строків розгляду справи у зв`язку із поданням скарг на судові рішення, які не впливають на права, свободи та інтереси учасників справи та на дотримання процесуального порядку.

Отже, враховуючи те, що оскаржувана ухвала районного суду про відкриття спрощеного позовного провадження не передбачена переліком, наведеним у статті 353 ЦПК України, відтак така не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 346/5011/18 (провадження № 61-2235св19).

При цьому, заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 2 статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга в частині оскарження ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року підлягає поверненню.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року повернути особі, яка її подає.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова