Справа №: 398/57/24
провадження №: 6/398/20/25
УХВАЛА

Іменем України

"22" квітня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Олександрії заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2024 року у справі №398/57/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з вказаною вище заявою, в якій просить розстрочити їй виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2024 року у справі №398/57/24, яким з неї на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УМ ФАКТОРИНГ» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 81 640,00 грн, на 10 місяців з виплатою щомісяця по 8 164,00 грн.

Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2024 задоволено позов ТОВ «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Частиною третьою вказаної статті визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідач отримала кредит 19.02.2022, а 24.02.2022 відбулось повномасштабного вторгнення РФ на територію України, у зв`язку з чим відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан. Повномасштабне вторгнення РФ на територію України спричиняло відповідні економічні зміни на всій території України та особисто у відповідача. Тобто, саме війна в Україні для відповідача є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення з неї коштів у сумі 81 640,00 грн. Просить суд врахувати матеріальний стан відповідача та виникнення заборгованості саме у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, що потягло зменшення її доходів.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року справу призначено до розгляду.

10.02.2025 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, згідно яких позивач заперечує проти задоволення вказаної заяви з огляду на наступне. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідач у своїй заяві посилається на форс-мажорні обставини, спричиненні вторгненням рф в Україні 24.02.2022 р. При цьому вторгнення РФ в Україну 24.02.2022 р. не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність саме в нього форс-мажорних обставин. Сума боргу за рішенням суду (81640,00 гривень) не є надто великою у порівнянні з рівнем середньої заробітної плати у Кіровоградській області (14 130,00 гривень дані з відкритих джерел https://cbn.com.ua/news/serednya-zarplata-na-kirovogradschinistanovit-ponad-14-tis-grn).

Борг виник з вини відповідача, вона не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості, що також просить суд взяти до уваги, що тяжкі наслідки внаслідок війни та інфляційних процесів понесла не тільки відповідач, а й позивач. Крім того, вартість гривні під час надання кредиту та під час запропонованих 10 платежів розстрочки буде значно відрізнятися не на користь стягувача, що ставить сторони в нерівні умови. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року по справі № 796/43/2018(провадження № 61-40258ав18)

Учасники справи в судове заідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв та клопотань не подали.

Дослідивши матеріали цивільної справи та поданої заяви, інші письмові докази, суд встановив наступне.

05.01.2024 року ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 81 640,00 грн, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01.08.2024 року позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ«УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором №2956805 від 19.02.2022 року в розмірі 81 640 (вісімдесят одна тисяча шістсот сорок) гривень 00 копійок, та судові витрати в розмірі 6 684 (шість тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.01.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду від 01.08.2024 року без змін.

03.02.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою про розстрочення виконання рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01.08.2024 року, посилаючись на норми ч.1 ст. 435 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частинами 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичноїособи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Тлумачення положень ст.435 ЦПК України свідчить про те, що розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018.

Окрім того, під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Розстрочення виконання рішення суду - це зміна у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків від термінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки/розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Гарантоване особі устатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправо на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Так, згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку представник відповідача покликається на те, що зв`язку повномасштабне вторгнення РФ на територію України та введення на території України воєнного стану, потягло суттєве зменшення доходів відповідача та на підтвердження цього суду надає письмові відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 28.01.2025 року та довідку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 28.01.2025 року за період січень-вересень 2024 року.

Відомостей про дохід відповідача до 24.02.2022 року та за період з 24.02.2022 року по 01.01.2024, які б підтвердили суттєве зменшення доходів відповідача після введення на території України воєнного стану, суду не надано.

Тому, наведені стороною відповідача обставини не можуть розцінюватися як такі, що є особливими або винятковими, та відповідно до приписів ст. 435 ЦПК України унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Крім того, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами, а в конкретному випадку суть судового рішення зводиться до стягнення кредитної заборгованості, тобто грошей, які у тому числі є еквівалентом будь-якого майна, яким відповідач може володіти. Судове рішення може бути виконане в примусовому порядку за рахунок наявного у боржника майна, про яке не зазначено у заяві про розстрочку, як і не зазначено про відсутність такого.

Оцінюючи доводи заяви про розстрочку виконання судового рішення суд враховує, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги береться не лише реальний стан боржника, але й її наміри, щодо виконання рішення. Суд бере до уваги те, що саме з вини відповідача виник даний спір, який тривалий час не знаходив свого вирішення. Доказів того, що з часу постановлення рішення суду відповідач здійснювала хоча б часткове погашення кредитної заборгованості, суду не надано, а тому розстрочка виконання рішення суду у спірному випадку, означало б недотримання розумного та пропорційного балансу інтересів позивача, на користь якого ухвалено рішення суду.

З огляду на викладене суд не встановив підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 223, 247, 260, 261, 267, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.08.2024 року у справі №398/57/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Суддя Я.М.Подоляк