Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1446/24 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія 62 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №290/1446/24 за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім`єю

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сищук Віктор Володимирович

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кірічук М.М.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2008 року до дня смерті останньої та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла друга дружина її рідного дядька ОСОБА_1 , яка на час смерті не мала близьких родичів. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на земельні ділянки площею 2,3954 га, що знаходяться на території Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області.

Після її смерті позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була прийнята нотаріусом та заведена спадкова справа. Однак 10 червня 2024 року нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність доказів, які б підвереджувати родинні або інші відносини позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

Зазначає, що за життя дядька ОСОБА_1 між ними та його дружиною ОСОБА_2 склалися дружні та теплі відносини. Позивач регулярно відвідувала їх, допомагала по господарству. Після смерті дядька в 2007 році ОСОБА_1 продовжувала доглядати та допомогами ОСОБА_2 , утримувала її, забезпечувала харчуванням, одягом, необхідною допомогою аж до її смерті, а саме: вела домашнє господарство, утримувала будинок в належному стані, проводила поточний ремонт, проводила лікування ОСОБА_2 за свої кошти, купувала ліки, давала кошти на оплату електроенергії. Після смерті ОСОБА_2 позивач здійснила її поховання.

Враховуючи, що необхідність встановлення даного факту позивач пов`язує із реалізацію права на спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 як спадкоємця четвертої черги за законом, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Зазначає, що суд не надав належної правової оцінки доказам позивача, не обґрунтував та не навів мотивів їх неприйняття. Так суд не врахував ту обставину, що спадкодавець була другою дружиною її рідного дядька, а тому спільне проживання за таких умов передбачає сталі відносини. Визначальним в даній справі є те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був родинним будинком сім`ї позивача. Спочатку у даному будинку тривалий час проживали батьки позивача та її рідні дід з бабою. Жодному з родичів рідного дядька позивача не цікаво було займатися утриманням даного будинку та надавати допомогу дядьку та померлій ОСОБА_2 . Позивач постійно приїздила в с. Романівка, допомагала утримувати будинок, обробляти огород, матеріально та морально підтримувала ОСОБА_2 . За власною ініціативою позивачем придбавалися необхідні в господарстві товари такі як телевізор, електрочайник, мотокоса, бензопила та багато іншого. Враховуючи вищезазначені докази, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В судовому засіданні позивач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник Романівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та на земельні ділянки розміром 2,3954 га, що знаходяться на території Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області, які належали ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05 березня 2008 року №677 і від 12 березня 2008 року №1092 (а.с.10-12).

Згідно довідки №761 від 05 грудня 2023 року, виданої Романівським старостинським округом Романівської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_2 до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 одиноко (а.с.30 зворот).

Відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №7499191 від 05 грудня 2023 року після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрита спадкова справа №58/2023 (а.с.28).

Згідно матеріалів спадкової справи №58/2023, відкритої після смерті ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні (а.с.26-31).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Лисканюк О.А. від 10 червня 2024 року №44/02/31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує родинні або інші відносини останньої з позивачем (а.с.9).

Відповідно до накладної №18 від 20 листопада 2023 року позивач оплатила товари необхідні для поховання ОСОБА_2 (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час розгляду справи не довела належним та допустимими доказами факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2008 року до дня смерті останньої.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі).

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 30 вересня 2019 року в справі № 554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Так, необхідною умовою для встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю під час розгляду даної справи є доведеність факту їх спільного проживання, спільного побуту та наявності між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років і до дня смерті останньої. Для встановлення даного факту необхідні докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. При цьому покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

Під час розгляду справи в суд першої інстанції в якості свідків були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які в ході судового розгляду дали показання про те, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 разом не проживала, але позивач часто приїздила до ОСОБА_2 , допомагала останній вести господарство.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що лише показами свідків, за відсутності інших належних доказів, не може бути встановлений факт постійного проживання однією сім`єю позивача із ОСОБА_2 протягом п`яти років на момент відкриття спадщини. Схожий за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 221/4624/20 (провадження № 61-13965св21), від 12 грудня 2019 року в справі № 466/3769/16 та від 10 травня 2023 року в справі №569/10171/21(провадження № 61-12992св22) .

Також не доводять факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю копії товарних чеків та накладних на придбання товарів, які були долучені до апеляційної скарги, оскільки з їх змісту неможливо встановити факт придбання даного майна саме для спільного користування позивача та спадкодавця (а.с.61-63).

З урахуванням наведених норм матеріального права, оцінивши письмові докази, показання свідків та пояснення учасників справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , спільного побуту та наявності між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років і до дня смерті останньої, а тому обґрунтовано відмовив у задоволення позову, зазначивши відповідні мотиви.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, відповідно до присів ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сищук Віктор Володимирович залишити без задоволення, а рішення Романівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий Судді