21.04.2025 Справа № 363/6640/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

21 квітня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Рукас О.В.;

за участю секретаря судових засідань Найдюк Б.М.,

розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі з позовом ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2025 до Вишгородського районного суду Київської області в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України надійшла заява представника позивачів про ухвалення додаткового рішення з метою здійснення розподілу понесених сторонами судових витрат.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 363/6640/24 за позовом ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року провадження у справі було закрито в частині вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивачів від позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами не вирішувалось, оскільки стороною позивача було зроблено заяву про те, що докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Рішенням суду від 07 квітня 2025 року позовні вимоги, в частині вимог до ОСОБА_5 було задоволено, питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами, було вирішено в частині наявних у справі документів про витрати позивачів на професійну правничу допомогу та стягнуто судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 250 гривень 00 коп. з ОСОБА_5 .

Разом з тим в позовній заяві було зазначено, що станом на дату подання позовної заяви позивачі фактично понесли витрати на правову допомогу у розмірі 20 500 гривень, а в подальшому, у зв`язку з розглядом справи у суді, очікують понести додаткові витрати, докази понесення яких будуть надані суду додатково.

В клопотаннях від 11.03.2025 року (а.с. 133-134) та від 07.04.2025 року (а.с. 165) представник позивачів зазначав, що позивачі не можуть подати у повному обсязі докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, та посилаючись на ч.8 ст. 141 ЦПК України, повідомив, що відповідні докази будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Згідно наданого стороною позивача розрахунку, детального опису виконаних робіт розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 29 500 грн. 00 коп., на підтвердження сплати їх до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено відповідні докази та документи.

З урахуванням вищевикладеного, у поданій заяві сторона позивача просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу, а саме з ОСОБА_5 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. 00 коп., з Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 750 грн. 00 коп.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2025 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання позивачі та представник позивачів адвокат Мохнюк Д.М. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. У заяві про ухвалення додаткового рішення сторона позивача прохала суд проводити судове засідання без участі позивачів та їх представника за наявними матеріалами справи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. Будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило.

У судове засідання представник відповідача МТСБУ не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. Будь-яких заяв, клопотань від МТСБУ до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на подане представником позивача клопотання про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 363/6640/24 за позовом ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди. Позивачам надавалася правнича допомога адвокатами Мохнюком Дмитром Михайловичем, на підставі договору №0205 про надання правничої допомоги від 02.05.2024 року (а.с.62), договору №1211-1 про надання правничої допомоги від 12.11.2024 року (а.с.63) та адвокатом Мохнюк Русланою Геннадіївною на підставі договору №1211-2Р про надання правничої допомоги від 12.11.2024 року (а.с.61).

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року провадження у справі було закрито в частині вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивачів від позовних вимог, питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами, за заявою сторони позивача, було відкладене до надання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням суду від 07 квітня 2025 року позовні вимоги в частині вимог до ОСОБА_5 задоволено, питання про розподіл судових витрат, понесених позивачами було вирішено в частині стягнення з відповідача ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10250 гривень 00 коп.

Судом встановлено, що у зв`язку з поданням позовної заяви та розглядом справи, позивачами було понесено судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу. У той же час, питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у рішенні суду від 07.04.2025 року було вирішено частково за наявними в справі розрахунками, та в ухвалі суду від 07.04.2025 про закриття провадження в частині позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України дане питання не вирішувалося.

Таким чином, станом на день подання заяви про ухвалення додаткового рішення, питання про розподіл судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі не розглянуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином, не вирішення питання про розподіл судових витрат під час винесення остаточного рішення по справі є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд звертає увагу, що судова практика з приводу застосування положень процесуального законодавства щодо механізму подачі заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалення самого рішення з метою розподілу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу після вирішення позовних вимог по суті є усталеною.

Так, відповідно до висновків, викладених у постановах ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 17.03.2020 року у справі № 520/8309/18, від 14.01.2019 року у справі № 927/26/18, від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.03.2018 року у справі № 910/9111/17, від 18.01.2023 року у справі № 369/7551/21, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається послідовно у наступні етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами шляхом подачі заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт, виконаних адвокатом, та доказами, що підтверджують здійснення робіт і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; 3) розподіл судових витрат.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Тобто, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Крім того, суд звертає увагу, що законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Судом встановлено, що у позовній заяві (а.с. 6) стороною позивача було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких згідно такого розрахунку на момент подання позовної заяви становив 20 500 грн. 00 коп.

До закінчення судових дебатів стороною позивача неодноразово подавались клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 133-134, 165), а також про надання доказів на підтвердження їх понесення протягом 5 днів після ухвалення остаточного рішення суду.

11.04.2025 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 07.04.2025 року від сторони позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат разом з доказами на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

З заяви сторони позивача (а.с. 180-191) судом встановлено, що загальний розмір судових витрат сторони позивача становить 29 500 грн. 00 коп., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви стороною позивача надано документи та докази на підтвердження отримання професійної правової допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції, додано документи, що підтверджують перелік проведених адвокатом робіт та їх вартість: Розрахунок суми витрат на правничу допомогу та детальний опис робіт від 10.04.2025 року на загальну суму 29 500 грн 00 коп. (а.с. 195), Акт про надання послуг від 10.04.2025 підписаний представником позивачів адвокатом Мохнюком Д.М. та законним представником неповнолітнього позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.196), рахунки-фактури №151 від 21.06.2024 року, №218 від 06.09.2024 року, №19 від 12.11.2024 року, № 57 від 20.02.2025 року, № 76 від 12.03.2025 року, № 98 від 07.04.2025 року (а.с. 55, 57,59,197,200,206), платіжні інструкції та виписки про рух коштів (а.с.56,58,60,198-199,201-205,207), якими підтверджується факт сплати законним представником неповнолітнього позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначених вище послуг.

Матеріали справи містять відомості про надання професійної правничої допомоги адвокатами Мохнюком Дмитром Михайловичем, на підставі договору №0205 про надання правничої допомоги від 02.05.2024 року (а.с.62), договору №1211-1 про надання правничої допомоги від 12.11.2024 року (а.с.63) та адвокатом Мохнюк Русланою Геннадіївною на підставі договору №1211-2Р про надання правничої допомоги від 12.11.2024 року (а.с.61) укладеними з позивачами в особі їх законного представника матері ОСОБА_4 , яка діє як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент подання позовної заяви до суду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стала повнолітньою, та виступала від свого імені), з яких вбачається, що оплата за вказаними здійснюється на підставі виставлених рахунків, оплату послуг за договорами покладено на ОСОБА_3 .

У Постанові ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Враховуючи, що відповідачами не надано заперечення щодо розумності та обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу, суд не наділений повноваженнями щодо оцінки співмірності понесених витрат та можливості їх зменшення.

Судом встановлено, що оплату за надання послуг професійної правничої допомоги здійснювала ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітнього позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, заява сторони позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає повному задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 14, 126, 133-141,142, 246, 270, 272 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивачів Мохнюка Дмитра Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 363/6640/24 за позовом ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, в резолютивній частині якого зазначити:

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) в особі законного представника ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський Бульвар, буд. 8; ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) в особі законного представника ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Рукас