ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5551/19
Провадження № 2/362/39/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участі секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки,
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області (далі - Гвоздівська сільська рада), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просила:
- визнати недійсним рішення другої сесії XXV скликання Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 22 липня 2006 року за № 6/147 «Про розгляд заяв громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок» в частині передачі безкоштовно у приватну власність громадянці ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 1524 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку , виданий 19 травня 2008 року ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1524 га по АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним Договір купівлі - продажу земельної ділянки, укладений 23 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений Гавриловою О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1430.
В обгрунтування своїх позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_5 , яка за життя проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
09 лютого 2000 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Гвоздівською сільською радою 06 червня 1989 року, зареєстрованого Фастівським бюро технічної інвентаризації в книзі №1 під реєстровим №36.
У 2011 році позивач звернулася до Гвоздівської сільської ради з проханням передати їй у власність присадибну земельну ділянку за вказаною адресою.
Рішеннями Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року №7-18 та №7-18 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки» передано безоплатно в приватну власність ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,135 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд та площею 0,1499 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Реалізувати своє право на отримання у власність земельної ділянки площею 0,1480 га вона не має можливості, оскільки з 23 червня 2008 року згідно з відомостями у Державному земельною кадастрі зазначена земельна ділянка, кадастровий номер :01:017:0004 перебуває у приватній власності у ОСОБА_2 .

Згідно з планом меж земельної ділянки площею 0,1480 га, виготовленого ТОВ «Укртракленд» (м. Васильків) на її замовлення, контури земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача з 1999 року та передана їй у власність на підставі рішення Гвоздівської сільської ради повністю збігається з контурами земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , тобто має місце накладення двох земельних ділянок.

До того ж вказана земельна ділянка була зареєстрована 19.02.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Спірну земельну ділянку ОСОБА_2 набула на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року.

Разом з тим, листами від 30 листопада 2013 року та від 15 листопада 2017 року Гвоздівська сільська рада повідомляла позивача про те, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 з 1999 року рахується за позивачем та у приватну власність ОСОБА_2 не надавалась, інформація щодо передачі у власність зазначеної земельної ділянки іншим особам в Гвоздівській сільській раді відсутня.

З листів ГУ Держгеокадастру у Київській області стало відомо, що за інформацією Відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області обліковуються матеріали технічних документацій із землеустрою щодо складання державних актів на право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на земельні ділянки, розроблених ФОП ОСОБА_6 у 2008 року та рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року №6/147 про передачу у приватну власність на земельних ділянок гр. ОСОБА_4 .

У той час як у технічних документаціях із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , виготовлених ФОП ОСОБА_6 у 2008 році, рішення Гвоздівської сільської ради про затвердження зазначених документацій відсутні.

У березні 2018 року Гвоздівська сільська рада повідомила позивача про те, що рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року №6/147 вилучено та перебуває в архіві Васильківського міськрайонного суду Київської області в матеріалах справи №362/1538/13-ц.

З матеріалів справи №362/1538/13-ц стало відомо, що ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1524 га від 19 травня 2008 року на підставі рішення сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147, у той час як у матеріалах міститься копія рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року №6/147 другої сесії XXV скликання Гвоздівської сільської ради. 23 червня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_4 продала зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 .

Зазначене позбавляє позивача права на оформлення спірної земельної ділянки переданої їй у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709, оскільки передана їй у власність земельна ділянка вже нібито має власника гр. ОСОБА_2 , хоча сама Гвоздівська сільська рада стверджує, що ця земельна ділянки крім позивача у власність нікому не передавалась і що з 1999 року вона перебуває виключно у її (позивача) користуванні.

Посилаючись на те, що рішення другої сесії XXV скликання Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року №6/147 в частині передачі безкоштовно ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1524 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не відповідає вимогам закону, суперечить ч. 5 ст.116 ЗК України та порушує її право на земельну ділянку передану їй у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709 вважала, що таке рішення органу місцевого самоврядування у відповідній частині повинно бути визнано недійсним.

Також недійсними повинні бути визнані Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 від 19 травня 2008 року, оскільки він виданий на підставі рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147, а не Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року другої сесії XXV №6/147 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року в зв?язку з тим, що за недійсним Державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 не мала права відчужувати спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та встановлено позивачу строку для подання відповіді на відзив, а відповідачу подання заперечення (т.1 а.с.61-62).

Від відповідачів до суду відзиви на позовну заяву не надходили.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю. про витребування доказів, витребувано з відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином завірені копії технічних документацій із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та щодо поділу і об?єднання земельних ділянок, тощо (т.1 а.с.72-73).

28 лютого 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Київській області на виконання ухвали суду від 28 січня 2020 року до суду надійшли витребувані судом матеріали технічні документації із землеустрою щодо земельних ділянок (т.1 а.с.79-97).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю., замінено в даній справі відповідача Гвоздівську сільську раду на правонаступника Феодосіївську сільську раду Обухівського району Київської області (т.1 а.с.200).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю. про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гаврилової О.В. належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року, тощо (т.1а.с.201-203).

27 квітня 2023 року від відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області на виконання ухвали суду від 24 січня 2023 року до суду надійшли витребувані матеріали - технічні документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.2 а.с.7-25).

26 червня 2023 року від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гаврилової О.В. на виконання ухвали суду від 24 січня 2023 року до суду надійшли матеріали належним чином копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року (т.2 а.с.38-64).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю. про витребування доказів, витребувано у П?ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори інформацію та належним чином завірені копії документів щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та щодо спадкоємців (т.2 а.с. 89-90).

08 листопада 2023 року від П?ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори до суду на виконання ухвали суду від 12 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідна інформація щодо заведення спадкової справи майна померлої ОСОБА_4 (т.2 а.с.98-99).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю. про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ковальчук С.П. належним чином завірену копію спадкової справи №60-2021 щодо майна померлої ОСОБА_4 (т.2 а.с.137-139а).

18 червня 2024 року від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Кари О.О. на виконання ухвали суду від 13 травня 2024 року до суду надійшли матеріали - належним чином завірена копія спадкової справи №60-2021 щодо майна померлої ОСОБА_4 (т.2 а.с.149-172).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2024 року задоволено заяву представника позивача - адвоката Рибчинського О.Ю. про залучення правонаступника, залучено у даній цивільній справі у якості відповідача правонаступника ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (т.2 а.с.180-182).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті (т.2 а.с.206-207).

У судове засідання сторони не з?явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином (т.2 а.с.209-225).

Представник позивача адвокат Рибчинський О.Ю. подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував (т.2 а.с.226).

Представник відповідача Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області Москалюк В.А. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника за наявними у справі матеріалами (т.2 а.с.79).

Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. При цьому, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених п. п.1-4 частини 1 зазначеної статті.

Зважаючи на те, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явилися та причини неявки не повідомили, відзиву не подали та позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судовий розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження з ухвалення заочного рішення на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 лютого 2000 року, посвідченого Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області та зареєстрованого у реєстрі за №223, виданого ОСОБА_1 остання набула у власність в порядку спадкування за заповітом житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Гвоздівською сільською радою 06 червня 1989 року, зареєстрованого Фастівським бюро технічної інвентаризації в книзі №1 під реєстровим №36 (т.1 а.с.13).

Згідно з копією рішення Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 23 липня 2011 року, розглянувши заяву ОСОБА_1 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1499 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , вирішила: передати безоплатно в приватну власність гр. ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку; дозволити замовити виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю (державний акт на право власності на земельну ділянку) (т.1 а.с.19).

З плану меж земельної ділянки площею 0,1480 га, виготовленого ТОВ «Укртракленд» (м. Васильків) на замовлення позивача вбачається, що контури земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача з 1999 року та передана їй у власність на підставі рішення Гвоздівської сільської ради повністю збігається з контурами земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , тобто має місце накладення двох земельних ділянок (т.1а.с.29).

Відповідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1524 га, кадастровий номер :01:017:0004, розташованої по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008, 1430 (т.1а.с.14-15).

Згідно з копією листа від 13 листопада 2013 року Гвоздівська сільська рада Васильківського району Київської області (далі - Гвоздівська сільська рада) повідомила позивача про те, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 згідно з шнурованої книги рахується та знаходиться в користуванні з 1999 року і по даний час за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у приватну власність не надавалась (т.1 а.с.20).

Відповідно до копії листа від 15 листопада 2017 року №474 Гвоздівська сільська рада на адвокатський запит адвоката Рябчинського О.Ю. повідомила, що рішеннями Гвоздівської сільської ради від 23.07.2011 року №7-18 та №7-18 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки» передано безоплатно в приватну власність ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,135 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд та площею 0,1499 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в АДРЕСА_1 . Рішенням №10-18-VII від 13.10.2017 року Гвоздівської сільської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,2500 га, що знаходиться за вказаною адресою гр. ОСОБА_1 . Інформація про передачу у власність земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 , іншим особам у Гвоздівській сільській раді відсутня (т.1 а.с.21).

З копій листів від 17.11.2017 №29-10-0.331-17267/2-17 та від 09.02.2018 №29-10-0.331-1948/2-18 Головного управління Держгеокадастру у Київській області на адвокатський запит адвоката Рябчинського О.Ю. вбачається, що за інформацією Відділу у Васильківському районі Держгеокадастру у Київській області обліковуються матеріали технічних документацій із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , розроблених ФОП ОСОБА_6 у 2008 року та рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року №6/147 про передачу у приватну власність на земельних ділянок гр. ОСОБА_4 , та, що в зазначених технічних документаціях із землеустрою рішення Гвоздівської сільської ради про затвердження зазначених документацій із землеустрою відсутні (т.1а.с.22-25).

З копій технічних документацій із землеустрою щодо складання державних актів на право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на земельні ділянки, (далі-технічні та/або технічна документації із землеустрою) наданих суду Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та відділом №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області вбачається наступне.

Технічна документа із землеустрою гр. ОСОБА_4 на земельні ділянки в межах АДРЕСА_1 , виготовлена ФОП ОСОБА_6 у 2008 році. У технічній документації містяться: заява ОСОБА_4 про виготовлення технічної документації; рішення Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області другої сесії XXV скликання від 22 липня 2006 року №6/147 «Про розгляд заяв громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок» згідно з яким передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1524 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,5250 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 та дозволено виготовити Державний акт на право власності на земельну ділянку на 0,1524 га та на ділянку 0,5250 га; висновки Управління земельних ресурсів у Васильківському районі та Відділу містобудування та архітектури про погодження технічної документації із землеустрою; кадастрові плани з описом меж земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів :01:017:0004 та :01:017:0003; схеми розташування земельних ділянок; Акт про встановлення та місцевості меж (т.1а.с.81-88, т.2 а.с.17-25).

Технічна документа із землеустрою ОСОБА_2 на земельну ділянку в межах АДРЕСА_1 , виготовлена ФОП ОСОБА_6 у 2008 році. У технічній документації містяться: заява ОСОБА_2 про виготовлення технічної документації; договір купівлі-продажу від 23 червня 2008 року, посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за №1430, укладений між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_2 , (Покупець) предметом якого є земельна ділянка, площею 0,1534 га, розташована в АДРЕСА_1 на території Гвоздівської сільської ради; Державний акт на право власності на земельну ділянку, Серія ЯЖ №411359 від 19 травня 2008 року, виданого на підставі рішення Гвоздівської селищної ради від 22 липня 2006 р. 2 сесії 15 скликання №6/147; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; висновок про ринкову вартість земельної ділянки; висновки з Управління земельних ресурсів у Васильківському районі щодо наявних обмежень на використання земельної ділянки; Акт про перенесення та встановлення в натурі меж земельної ділянки (т.1а.с.89-97, т.2 а.с.8-16).

Згідно з копіями матеріалів наданих суду приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гаврилової О.В. вбачається, що 23 червня 2008 року між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за №1430, згідно з яким Продавець продала, а Покупець купила належну Продавцю на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,1534 га, розташовану на території Гвоздівської сільської ради в АДРЕСА_1 . Земельна ділянка належить Продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯЖ №411359/79565, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування, Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 від 19 травня 2008 року. Продаж земельної ділянки вчинено за 76 962 грн. 00 коп., які Покупець сплатив Продавцю до підписання цього договору (т.2 а.с.38-64).

19 лютого 2021 року ОСОБА_4 , відповідач у справі, померла, про що внесено відповідний актовий запис №298, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29 квітня 2023 року №6 (т.2 а.с.3-4).

Відповідно до матеріалів наданих суду приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Карою О.О. 27 липня 2021 року щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрита спадкова справа №60-2021, спадкоємцем за заповітом від 01 лютого 2016 року є ОСОБА_3 , який подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини (т.2 а.с.149-172).

Відповідно до частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 статті 16 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 78 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст. 122 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЗК України ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (ч.6 ст.118 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року).

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року) відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.8 ст.118 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року).

Відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року) проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (ч.10 ст. 118 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року).

Статтею 126 ЗК України (в редакції чинній на час отримання відповідачем оспорюваного державного акту на земельну ділянку) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр» яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як встановлено судом, і вбачається з матеріалів справи, рішенням Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області другої сесії XXV скликання від 22 липня 2006 року №6/147 «Про розгляд заяв громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок» передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1524 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,5250 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 та дозволено виготовити Державний акт право власності на земельні ділянки (т.1а.с.83, т.2 а.с.19 на звороті).

Доказів, які б підтверджували факт попереднього погодження Гвоздівською сільською радою проекту відведення земельних ділянок ОСОБА_4 для передачі їй у власність та його затвердження як передбачено порядком встановленим ст. 118 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) матеріали справи не містять.

Рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709 передано у власність позивача земельну ділянку площею 0,1499 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

За твердженням Гвоздівської сільської ради земельна ділянка за вищевказаною адресою рахується з 1999 року лише у користуванні позивача, рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709 передана позивачу у власність та іншим особам у власність зазначена земельна ділянка не передавалась (т.1 а.с.20-21).

Проте, як вбачається з плану меж земельної ділянки, переданої позивачу у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709, контури земельної ділянки позивача площею 0,1480 га повністю збігається з контурами земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , тобто має місце накладення двох земельних ділянок одна на одну (т.1 а.с.29).

На думку суду за встановлених обставин оскаржуване рішення другої сесії XXV скликання від 22 липня 2006 року №6/147 у формі рішення в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1524 га не відповідає вимогам закону та порушує право позивача на земельну ділянку передану останній у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709, у зв?язку з чим суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування в оспорюваній позивачем частині.

Крім того, у позові позивач зазначає, що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на земельну ділянку передану їй у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709, оскільки зазначена земельна ділянка вже має власника ОСОБА_2 .

Суд встановив, що ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,1534 га, розташовану на території Гвоздівської сільської ради в АДРЕСА_1 на підставі укладеного 23 червня 2008 року з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу земельної ділянки (т.2 а.с.38).

Належність Продавцю ОСОБА_4 на праві власності вказаної земельної ділянки, як зазначено в договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року, підтверджувалось Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЯЖ №411359/79565, виданим на підставі рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147.

У той час як з огляду на вищенаведене рішення органу місцевого самоврядування підставою виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1524 га та видання його ОСОБА_4 є саме рішення Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області другої сесії XXV скликання від 22 липня 2006 року №6/147 (т.1а.с.83, т.2 а.с.19 на звороті).

Проте, Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЯЖ №411359/79565, виданий на підставі рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147 (т.2 а.с.48).

Оскільки вказаний Державний акт виданий ОСОБА_4 на підставі рішення Гвоздівської сільської ради від 22 липня 2006 року 2 сесії 15 скликання №6/147, а не рішення Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області другої сесії XXV скликання від 22 липня 2006 року №6/147, отже він не є може свідчити про належність ОСОБА_4 на праві власності вказаної земельної ділянки площею 0,1534 га, розташованої на території Гвоздівської сільської ради в АДРЕСА_1 , в зв?язку з чим суд визнає такий Державний акт на право приватної власності на землю недійсним.

Встановивши, що відчуження ОСОБА_4 спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року відбулося за недійсним Державним Актом на право власності на земельну ділянку та, що позивач заперечує дійсність такого договору, оскільки вона позбавлена можливості реалізувати своє право на земельну ділянку передану їй у власність рішенням Гвоздівської сільської ради від 23 липня 2011 року № 709 так як дана земельна ділянка має власника ОСОБА_2 , відтак суд вважає, що зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 21, 215, 216 ЦК України, статтями 78, 81, 118, 122, 126, 152, 155 ЗК України, статями 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 223, 258, 259, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним рішення другої сесії XXV скликання Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 22 липня 2006 року за № 6/147 «Про розгляд заяв громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок» в частині передачі безкоштовно у приватну власність громадянці ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 1524 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 19 травня 2008 року ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1524 га по АДРЕСА_1 ;

Визнати недійсним Договір купівлі - продажу земельної ділянки, укладений 23 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений Гавриловою О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1430.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко