н/п 2-п/490/65/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участі секретаря судового засідання Рябой Д.В., представниці відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Дідух К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 року по справі №490/10053/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява адвоката Дідух К.О., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 року по справі №490/10053/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що відповідачка не знала про порушення провадження у цій справі та згодом прийняття рішення щодо поділ майна подружжя та стягнення грошових коштів, судового збору тощо, з поважних причин, оскільки має статус ВПО та проживає з вересня 2024 року в іншому районі Миколаївської області.

Також в заяві зазначено про невідповідність вартості автомобіля марки NISSAN, модель Rogue, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_1 (становить 660 370,00 гривень, що підтверджується висновком експерта ОНДІСЕ №24-5448 від 18.10.2024 року) фактичному технічному стану автомобіля, для підтвердження цього, відповідачка, якби була обізнана про позов про поділ майна подружжя та його розгляд в судовому порядку, мала б можливість надати свої контраргументи та подати до суду експертну оцінку. Наданий позивачем висновок про вартість транспортного засобу, значно завищений та не відповідає дійсній вартості майна.

З урахуванням наведеного представниця відповідачки просить суд скасувати заочне рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.03.2025 року у справі №490/10053/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Саламатіну О.В.

Згідно довідки судового розпорядника Центрального районого суду міста Миколаєва, відповідно до відомостей з АСДС Д-3, справу №490/10053/24 було передано судді Чаричанському П.О., для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, судовий розгляд даної заяви призначено на 15.04.2025 о 11:00.

16.04.2025 року справу №490/10053/24 передано судді Саламатіну О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.04.2025 року прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання для розгляду заяви на 23.04.2025 року на 17:00 годин в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12).

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

23.04.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача в якій зазначено, що в поданій відповідачем заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, більш того відповідачем взагалі не подано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Сама по собі не згода відповідача з вартістю автомобіля у висновку експерта, оскільки на думку відповідача вартість автомобіля є завищеною та не відповідає дійсні вартості майна, - без надання відповідачем відповідних доказів на підтвердження свої заперечень (завищеної вартості майна), не є підставою для скасування заочного рішення.

З урахуванням наведеного представник позивача просить суд заяву про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 по справі №490/10053/24, залишити без задоволення та судове засідання 23.04.2025 проводити без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи.

Представниця відповідачки в судовому засіданні підтримала заяву про скасування заочного рішення з підстав наведених в заяві. Додатково зазначила що спірний транспортний засіб фізично знаходиться у відповідачки та вона достеменно обізнана про його реальний технічний стан на відміну від позивача.

На даний момент жодних розрахунків чи висновків експертів про реальну ціну транспортного засобу відповідачка не робила, але припускає що вартість автомобіля буде відмінна від тієї, що встановлена судом. Про рішення у справі відповідачка дізналася із веб-сайту Судова влада.

Суд заслухав пояснення представниці відповідачки, дослідив заяву про скасування заочного рішення та матеріали справи №490/10053/24, прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебувала цивільна справа №490/10053/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 року по справі №490/10053/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , у порядку поділу спільного майна набутого подружжям за час шлюбу, грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Nissan, модель Rogue, 2018 року випуску, VІN НОМЕР_1 , у сумі 330185,00 грн. (триста тридцять тисяч сто вісімдесят п`ять гривень) та судовий збір в розмірі 3301,85 грн. (три тисячі триста одну гривню вісімдесят п`ять копійок). Припинено право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 1/2 частки автомобіля марки Nissan, модель Rogue, 2018 року випуску, VІN НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи №490/10053/24, судом на виконання вимог частин 6 та 8 статті 187 ЦПК України отримано віповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №898330 від 12.11.2024 року згідно з якою відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Судом відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялися:

копія ухвали про відкриття провадження у справі від 12.11.2024 року, вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду 29.01.2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»;

судова повістка про виклик до суду від 11.12.2024 року (в судове засідання на 03.02.2025 року о 15:00 год) вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду 28.01.2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»;

судова повістка про виклик до суду від 05.02.2025 року (в судове засідання на 19.03.2025 року о 10:00 год) вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду 14.02.2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, судом розміщувалися оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України про слухання справи №490/10053/24 на 03.02.2025 року о 15:00 та на 19.03.2025 року о 10:00.

Таким чином, суд належним чином виконав всі вимоги норм процесуального права щодо виклику відповідачки до суду у судове засідання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

При цьому, з огляду на надану представницею відповідачки довідку від 19 вересня 2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою відповідачка ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_2 , суд погоджується з доводами представниці відповідачки про те, що відповідачка не з`явилася в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинні бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Так, в заяві про скасування заочного рішення представницею відповідачки зазначено про невідповідність вартості автомобіля марки NISSAN, модель Rogue, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_1 (становить 660 370,00 гривень, що підтверджується висновком експерта ОНДІСЕ №24-5448 від 18.10.2024 року) фактичному технічному стану автомобіля, для підтвердження цього, відповідачка, якби була обізнана про позов про поділ майна подружжя та його розгляд в судовому порядку, мала б можливість надати свої контраргументи та подати до суду експертну оцінку. Наданий позивачем висновок про вартість транспортного засобу, на думку представниці відповідачки, значно завищений та не відповідає дійсній вартості майна.

Тобто представниця відповідачки, не посилається в своїй заяві про скасування заочного рішення на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не надає суду таких, а лише висловлює свої припущення про те, що можливо в майбутньому отримає такі докази.

Таким чином, оскільки відповідачкою не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та в заяві про скасування заочного рішення відсутнє посилання на такі докази, а тому в судовому засіданні встановлено, що відсутні умови передбачені частиною 1 статті 288 ЦПК України, за наявності яких заочне рішення підлягає скасуванню, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 280-289 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Дідух К.О., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 року по справі №490/10053/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Миколаївського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Саламатін