Справа № 369/3031/25
Провадження № 2/369/5958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення позовної заяви без руху)

17.04.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОК ТКЦМ «Софіївка» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 202 5 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОК ТКЦМ «Софіївка» про захист прав споживачів та просила суд:

1.Скасувати нарахування за послуги з водопостачання і водовідведення за вересень 2024 року - 34,8 куб. у сумі 1607,76 грн., жовтень 2024 року - 3,2 куб. у сумі 147,84 грн., листопад 2024 року - 147,8 куб. у сумі 6828,36 грн., Загалом 185,8 куб., які були нараховані на підставі показників лічильника, який не пройшов періодичну повірку та як наслідок свідчить про ймовірну несправність такого приладу обліку.

2.Зробити нарахування за вересень, жовтень і листопад 2024 року, із розрахунку середньомісячного споживання за даними з січня по серпень - за даними 8 місяців споживання 2024 року, а саме 0,37 куб.за місяць.

3.Звільнити позивача від сплати судового збору і можливих інших зборів і платежів пов`язаних із цим позовом, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» - «Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав».

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки була подана до суду з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України .

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, зміст позовних вимог (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, і має суттєве значення при розгляді справи та відповідно вимагає чіткого визначення, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення.

Разом з тим, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначила змісту позовних вимог щодо відповідача, зазначеного у позові: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншого способу (способів) захисту прав та інтересів, які не суперечать закону і які позивач просить суд визначити у рішенні.

Суд звертає увагу позивача на те, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог викладено не чітко, а відтак вказані недоліки необхідно усунути.

Крім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Абонентський номер 14736, останній час постійно ніхто не проживає, в квартирі відключені всі послуги - світло, інтернет, а також перекрита вода. Однак, незважаючи на це, відповідач продовжує нараховувати позивачеві абонентську плату та надсилати відповідні платіжні повідомлення.

Одночасно з цим, матеріали позовної заяви не містять відомостей про те, що позивач є власником (співвласником) вказаного нерухомого майна, або за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг. При цьому позивач не зазначає про докази, що підтверджують, що станом на даний час у квартирі відключені всі послуги та у вказаному приміщенні ніхто не проживає.

Вказане позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи та визначити, чи дійсно мало місце порушення прав позивача.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач вказала, що звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову пов`язаного із захистом їх прав на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки на спірні правовідносини з відповідачем розповсюджується дія цього закону.

Разом із тим, така позиція не узгоджується із обставинами викладеними у позовній заяві. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач прямо не вказує на порушення відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів» та порушення її прав як «споживача».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, як споживачів.

З системного аналізу положень цих законів вбачається, що Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Посилання позивача на те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» потребують обґрунтованості, оскільки, вирішити спір позивач просить посилаючись на Закон України «Про метрологію і метрологічну діяльність», а на положення Закону України «Про захист прав споживачів» посилається лише в частині звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом.

При вирішенні питання, щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у цій справі, суду необхідні обґрунтовані доводи або документи, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язана викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОК ТКЦМ «Софіївка» про захист прав споживачів, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення позивачу ухвали, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА