Провадження № 2/161/577/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового засідання на 30 жовтня 2024 року на 09.20 год. без виклику учасників справи (а.с. 22-23).

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2024 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 39-40).

07.11.2024 року представник третьої особи ОСОБА_5 через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 21.11.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 04.03.2022 року по даний час.

Зазначає, що ОСОБА_2 , який є відповідачем по даній справі, являється військовослужбовцем, перебуває у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан, який оголошений по всій території України з 24.02.2022 року, та триває по даний час, а тому в силу положень пункту 2 ч.1,2 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по даній справі, так як відповідач не може забезпечити свою явку до суду, оскільки не може надати відповідні повноваження своєму представнику. Окрім цього, посилається на те, що за наявною інформацією, відповідач ОСОБА_2 станом на день подання даного позову, так і на день розгляду справи в суді, рахується зниклим безвісти з 03.07.2024 року, зникнення відбулося під час виконання ним бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Вільшана Куп`янського району Харківської області, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 183 від 09.07.2024 року №6860. Зазначені факти також підтверджуються витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 20.07.2024 року № 22. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0002332 від 11.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки 03.07.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат в/ч НОМЕР_2 , в ході виконання бойового завдання поблизу с. Вільшани Куп`янського району Харківської області зник безвісти та наразі його місцезнаходження невідоме. Згідно листа Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 03.10.2024 року № 31549-2024 про інформування у кримінальному провадженні № 0002332 від 11.07.2024 року, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено підслідність за Куп`янським районним відділом поліції ГУНП у Харківській області. З посиланням на дані обставини, з урахуванням того, що за даних об`єктивних причин, які не залежать від нього особисто, відповідач ОСОБА_2 не може брати участь у розгляді даної справи ані особисто ані за через представника, оскільки є зниклим безвісти, представник третьої особи ОСОБА_3 , - адвокат Боднарчук М.М. просить суд зупинити провадження у справі до моменту припинення перебування відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан та до закінчення воєнного стану в Україні.

Окрім цього, представником третьої особи ОСОБА_3 адвокатом Боднарчуком М.М. до матеріалів справи долучені сповіщення сім`ї № 321 від 08.11.2024 року про те, що солдат ОСОБА_2 , 1983 р.н., потрапив у полон 03.07.2024 року під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі н.п. Вільшана Куп`янського району Харківської області, а також виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, відповідно до якої в реєстрі станом на 08.11.2024 року наявна інформація щодо перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у полоні держави-агресора (а.с. 69-71).

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання представника третьої особи щодо зупинення провадження у справі з посиланням на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявник у складі Збройних Сил України у військовій частині , яка переведена на воєнний стан і виконання бойових завдань у зоні бойових дій. Отже, зазначає, що представником третьої особи не додано до клопотання про зупинення провадження копію наказу по особовому складу, що виданий в порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази, долучені представником третьої особи до клопотання про зупинення провадження, вважає неналежними письмовими доказами для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України (а.с. 64-67).

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2024 року зупинено провадження у даній справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ухвали Рівненського апеляційного суду від 17.01.2024 у справі №557/1226/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну способу та розміру стягнення аліментів (а.с. 72-73).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2025 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, призначено справу до розгляду (а.с. 78).

18.03.2025 року та 01.04.2025 року до суду надійшли заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору адвоката Боднарчука М.М. про повернення до розгляду клопотання про зупинення провадження у справі із врахуванням заяв від 20.11.2024 року, від 17.03.2025 року та даної заяви від 30.03.2025 року (а.с. 84-85, 93-95), відповідно до яких просить зупинити провадження у справі до моменту припинення перебування відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан та до закінчення воєнного стану в Україні. Додатково зазначає, що станом на день подання даних заяв, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і надалі перебуває в полоні на території країни-агресора, що нею підтверджено через МКЧХ, ймовірне місце утримання: колонія №4, с. Олексіївка, Бєлгородська область, росія. Окрім цього, повідомляє, що від військової частини НОМЕР_2 отримано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.03.2025 року № 1099. Даною довідкою підтверджується той факт, що у відповідні періоди, зокрема, і з 28.06.2024 року по 03.07.2024 року (дата потрапляння в полон) ОСОБА_2 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Вільшана, Дворічанська селищна громада, Куп`янський район, Харківська область. Отже, за даних об`єктивних причин, які не залежать від нього особисто, відповідач ОСОБА_2 не може брати участь у розгляді даної справи ані особисто ані за через представника, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ, який рахувався безвісти зниклим з 03.07.2024 року та з цієї ж дати (після підтвердження країною-агресором через МКЧХ) перебуває у полоні на території країни-агресора російської федерації.

09.04.2025 року позивачем подано до суду заперечення проти доповненої заяви про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 105-109). В обґрунтування заперечень посилається на те, що доповнення до клопотання про зупинення провадження у справі є надуманими, не містять жодної нової інформації та, на її думку, мають на меті лише долучення до матеріалів справи довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.03.2025 року № 1099. В зв`язку із тим, що дана довідка не була подана разом із клопотанням про зупинення провадження у справі від 05.11.2024 року, цей доказ не може бути прийнятий судом, як поданий з порушенням строку його подання. Щодо розгляду самого клопотання про зупинення провадження у справі, позивач послалась на правову позицію, зазначену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2025 року у справі № 557/1226/23, та, з врахуванням якнайкращих інтересів дитини, просила відмовити в задоволені даного клопотання та не приймати до уваги довідку від 05.03.2025 року № 1099 про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вирішуючи клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 адвоката Боднарчука М.М., про зупинення провадження у справі та аналізуючи матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24.02.2022 року.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, від 21.10.2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ст. 12 ЦПК України, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є відповідачем по справі, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини № НОМЕР_2 (а.с.15).

03 липня 2024 року солдат ОСОБА_2 , 1983 р.н., потрапив у полон під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі н.п. Вільшана Куп`янського району Харківської області, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 321 від 08.11.2024 року (а.с. 70) та випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, відповідно до якої в реєстрі станом на 08.11.2024 року наявна інформація щодо перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у полоні держави-агресора (а.с.71).

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_2 № 1099 від 05.03.2025 року, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зокрема, і з 28.06.2024 року по 03.07.2024 року (дата потрапляння в полон) ОСОБА_2 , перебуваючи в н.п. Вільшана, Дворічанська селищна громада, Куп`янський район, Харківська область (а.с. 96).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у справі №557/1226/23 в постанові від 13 березня 2025 року виснував про те, що, вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, з огляду на те, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом 03.10.2024 року, відповідач вже перебував у полоні (з 03.07.2024 року), суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мав жодної можливості брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користуватися правничою допомогою під час судового провадження, не мав можливості ні самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог.

Враховуючи, що положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають імперативний характер, який встановлює обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України, а також те, що представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Боднарчук М.М. наполягає на зупиненні провадження у справі, суд вважає заявлене ним клопотання в повній мірі обґрунтованим.

Крім того, суд не приймає заперечення позивача з приводу заявленого клопотання з посиланням на ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, щодо зупинення провадження у справі, посилаючись на повноту поданих нею доказів, що дозволяє суду, на її думку, розглянути даний позов по суті, оскільки кожен учасник справи вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, зазначене свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а тому клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 адвоката Боднарчука М.М. підлягає задоволенню.

Одночасно з цим, суд зобов`язує третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , та/чи її представника повідомити про припинення існування обставин, які стали причиною зупинення провадження протягом 10 днів з дати їх виникнення.

Також суд роз`яснює третій особі - ОСОБА_3 та її представнику, що у разі неповідомлення суд про усунення обставин, що викликали зупинення у даній справі без існування поважних для того підстав, до нього буде застосовано заходи процесуального примусу в порядку, встановленому Главою 9 Розділу І ЦПК України.

На підставі ст.ст. 251, 253, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 адвоката Боднарчука М.М. про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6ст. 259 ЦПК України- з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 21 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Антіпова Т.А.