Справа № 367/1601/21
Провадження №2/367/537/2025
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

за участі:

прокурора Годлевської-Коновалової А.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Резнік М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1 третя особа - Бучанська міська рада Київської області про витребування земельної ділянки із незаконного володіння,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває позовна заява Першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1 третя особа - Бучанська міська рада Київської області про витребування земельної ділянки із незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначено, що виконавчий комітет Бучанської селищної ради Київської області видав Дослідній станції м`ясного тваринництва у 1993 році державний акт серії Б № 087488 на право користування землею площею 270 га для ведення сільського господарства на території Бучанської селищної ради Київської області.

Правонаступником зазначеної установи стало навчально-дослідне господарство «Ворзель» Національного аграрного університету (на даний час відокремлений підрозділ НУБіП «Навчально-дослідне господарство «Ворзель» (постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008№ 945 Національний аграрний університет перейменовано в Національний університет біоресурсів і природокористування України).

За результатами розгляду листа Бучанської міської ради від 14.12.2007 № 04-09/1054 вченою радою Національного аграрного університету погоджено передачу земельної ділянки площею 24 га у мікрорайоні «Рокач» із землекористування НДГ «Ворзель» НАУ до земель запасу м. Буча, про що Національний аграрний університет повідомив Бучанського міського голову листом від 27.12.2007 № 3913.

У подальшому вказаною міською радою 02.09.2008 прийнято рішення № 941-38-У, яким затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельними ділянками площею 24 га НДГ «Ворзель» НАУ в межах міста Буча (мікрорайон «Рокач»), припинено право постійного користування вказаної установи зазначеними ділянками, прийнято їх до земель запасу Бучанської міської ради та переведено до категорії земель житлової забудови.

За рахунок указаних земель рішенням Бучанської міської ради від 21.10.2010 № 2053/28-73-V передано у власність 24 громадян земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі якого відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на земельні ділянки.

Також за рахунок земель НДГ «Ворзель» НАУ рішеннями Бучанської міської ради № 1347/13-51-У від 30.04.2009, № 1452/1-55-У від 27.08.2009, №1893/2-66-У від 27.05.2010, № 1347/24-51-У від 30.04.2009, № 1375/9-52-У від 28.05.2009, № 1522/5-56-У від 24.09.2009, № 1347/7-51-У від 30.04.2009, № 1792/12-63-У від 25.03.2010, № 1558/2-57-У від 29.10.2009, № 1375/7-52-У від 28.05.2009, № 1375/2-52-У від 28.05.2009, № 1193/1-46-У від 29.01.2009, № 1140/18-44-У від 25.12.2008, № 1375/4-52-У від 28.05.2009, № 1347/9-51-У від 30.04.2009, № 1522/11-56-У від 24.09.2009, № 1245/6-48-У від 26.02.2009, № 80/7-4-УІ від 24.12.2010, № 1452/8-55-У від 27.08.2009, № 1347/3-51-У від 30.04.2009, № 1375/11-52-У від 28.05.2009, № 1792/30-63-У від 25.03.2010, № 1650/32-59-У від 24.12.2009 ,№ 1650/30-59-У від 24.12.2009, № 1650/31-59-У від 24.12.2009, № 1558/1-57-У від 29.10.2009, № 1452/7-55-У від 27.08.2009, № 1650/15-59-У від 24.12.2009, № 1650/35-59-У від 24.12.2009, №1708/4-61-У від 28.01.2010, № 1522/4-56-У від 24.09.2009, № 1745/4-62-У від 25.02.2010, № 1708/13-61-У, № 1957/1 -68-У від 29.07.2010, № 294/1-11-УІ від 23.06.2011, № 1957/13-68-У від 29.07.2010, № 1957/17-68-У від 29.07.2010, № 582/10-22-УІ від 23.02.2012, № 496/15-19-УІ від 22.12.2011, № 711/11-26-УІ від 31.05.2012, № 496/16-19-УІ від 22.12.2011, № 1708/10-61-У від 28.01.2010 передано у власність 42 громадянам земельні ділянки площею по 0,1 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у м. Буча, на підставі яких відділом Держкомзему у м. Бучі Київської області видано громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема ОСОБА_1 площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:132:0379, державний акт серії ЯМ №466816.

На підставі викладеного просять суд витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та у постійне користування Національного університету біоресурсів і природокористування України земельні ділянки із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером :01:132:0379.

У судовому засіданні представник третьої особи Резнік М.О. заявила клопотання про залишення без розгляду позовні вимоги Першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України, у зв`язку з тим, що прокурор не наділений повноваженнями звертись до суду з позовом в інтересах Національного університету біоресурсів і природокористування України.

У судовому засіданні прокурор Годлевська-Коновалова А.В. заперечила щодо заявленого клопотання.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 підтримала заявлене клопотання.

Заслухавши клопотання представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про вищу освіту», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що повноваження власника (власників) щодо розпорядження державним майном у системі вищої освіти реалізуються відповідно до законів.

Частиною другою статті 84 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Частиною першою статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з частиною третьою статті 149 ЗК України сільські, селищні ради мають право вилучати земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною першою статті 116 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 141 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема й добровільну відмову від права користування земельною ділянкою.

Частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Прокурором визначено декілька позивачів у справі.

Щодо позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції Україниу редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення позивача до суду). Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З наведених норм випливає, що прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді лише двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави, і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.

За висновками Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35)).

В судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (провадження № 14-36цс19), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19)).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді юридичних осіб.

У зв`язку з цим позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а юридичної особи, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах юридичної особи, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави, зокрема, в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Оскільки Національний університет біоресурсів і природокористування України не є органом державної влади і не є суб`єктом владних повноважень, то звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України є безпідставним, а тому позовна заява, подана в інтересах зазначеного університету, підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Такий висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).

Аналогічний правовий висновок також викладений у постановах Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі №372/4159/18, провадження № 61-18574св20, від 12 січня 2022 року у справі № 359/9596/15, провадження № 61-2689св20, від 12 січня 2022 року у справі № 370/430/14-ц, провадження № 61-22408св19.

У зв`язку із наведеним судом можуть розглядатися лише позовні вимоги прокурора, подані в інтересах держави, а тому позовна заява, подана в інтересах Національного університету біоресурсів і природокористування України, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 121 Конституції України, ст. ст. 257, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника третьої особи задовольнити.

Позов в частині позовних вимог Першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова