Справа № 297/5158/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2025 року (суддя Гецко Ю.Ю.) про повернення заявнику позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки і піклування Батівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав (справа №297/5158/24),

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 2018 року народження. У позові наводить обставини про ухилення матері від виконання своїх обов`язків.

До позовної заяви додано копію паспорту позивача (а.с.5-6), копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 (а.с.7), довідку з навчального закладу (а.с.8), довідку виконавчого комітету (а.с.9), нотаріально завірену заяву відповідачки ОСОБА_3 від 12.04.2024 (а.с.10-12) та копію рішення виконавчого комітету Батівської селищної ради від 10.07.2023 (а.с.13-14).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , де заінтересована особа: орган опіки та піклування Батівської селищної ради визнано не поданою та повернуто заявнику.

Ухвала суду обґрунтована тим, що заявником не було усунуто недоліки позовної заяви, визначені суддею в ухвалі Берегівського районного суду від 06.01.2025.

Не погоджуючись з ухвалою Берегівського районного суду від 16.01.2025, ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , оскаржив таку в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу Берегівського районного суду від 16 січня 2025 року, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що висновки місцевого суду, викладені в оскаржуваній ухвалі є помилковими. Ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки в ухвалі суд не вказав, які саме недоліки не були усунуті позивачем.

Вказує, що у визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 06.01.2025, вказавши контактні дані відповідача, повідомив суд про невживання заходів досудового врегулювання спору, навів додаткові обґрунтування позову.

Апелянт вважає, що недоліки, наведені судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не повинні були з`ясовуватись під час відкриття провадження у справі, а питання з приводу адреси відповідача та необґрунтованості обставин не могли бути усунуті позивачем, оскільки не конкретизовані судом.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги були направлені на адресу відповідачки, зазначену у позовній заяві та у нотаріально завіреній заяві відповідачки (а.с.22). Поштове відправлення повернуто відправнику (суду) з причин відсутності одержувача за вказаною адресою (а.с.51-52).

Згідно з п.4 ч. ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , поданої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , де заінтересована особа: орган опіки та піклування було повернуто заявнику.

Підставою повернення заяви було не усунення заявником у встановлений судом строк, недоліків заяви, вказаних в ухвалі місцевого суду від 06.01.2025.

Зі змісту ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2025 вбачається, що заяву ОСОБА_1 , поданої в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , де заінтересована особа:орган опіки та піклування, було залишено без руху з наступних підстав:

не вказано номера засобів зв`язку сторін;

не вірно вказано адресу проживання відповідачки;

відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме не конкретизовано для чого (з якою метою) являється необхідним для неповнолітньої дитини, в інтересах якої ініційовано звернення до суду, позбавлення батьківських прав матері;

неправильно названо одного із учасників справи, а саме орган опіки і піклування зазначено як заінтерисовану особу, в той час як у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви від 13.01.2025 вбачається, що позивач, відповідно до вимог пункту 2 частини 2 ст. 175 ЦПК України зазначив всі відомі йому номери засобів зв`язку відповідачки.

Крім того, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Вказане передбачено ч.6 ст.187 ЦПК України.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_4 повідомив суд і про те, що заходи досудового врегулювання спору ним не вживались, оскільки відповідачка відмовляється з позивачем контактувати. Позивачем також додатково викладено обґрунтування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

На виконання ухвали місцевого суду позивачем не було зазначено правовий статус у позові органу опіки та піклування.

ОСОБА_1 , звертаючись із позовною заявою, визначив склад осіб, які беруть участь у справі позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 , та зазначив орган опіки та піклування у статусі заінтересованої особи.

Відповідно до статті 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таке право дитини закріплено в ч.4 ст.152 СК.

У частині першій статті 42 ЦПК України зазначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач.

У статті 53 ЦПК України передбачена можливість участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до ч.3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч.6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне. Орган опіки і піклування є спеціальним органом, який має спеціальну функцію відповідно до ч. 5 ст 19 СК України, подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Також у частині першій та пунктах 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тобто, зазначення позивачем органу опіки і піклування як заінтересована, а не третя особа у справі, не може бути підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки не є вирішальним у розумінні ст. 175, 187 ЦПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Суд може залучити таких осіб до участі у справі (в даному випадку визначити правильний процесуальний статус) самостійно.

Вказане узгоджується з принципом «jura novit curia» (суд знає закони), за яким активна роль суду проявляється, зокрема, у визначенні правильного статусу учасників справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ вважають здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно норм чинного законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо під час розгляду справи судом, тому відмова у прийнятті позову з формальних підстав є обмеженням конституційних прав особи на доступ до правосуддя та судовий захист.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 369, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 379, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025 задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025 скасувати.

Цивільну справу №297/515/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки і піклування Батівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: