2/465/547/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2025 р. м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Швед О.Р., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Когут Л.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Когут Л.І. про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

в с т а н о в и в :

У проваджені Франківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа №465/8845/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Ухвалою судді від 03.12.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заявила клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №466/8961/24за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про відібрання дітей у матері та повернення їх на попереднє місце проживання, оскільки вирішення такої має істотне значення для прийняття об`єктивного, законного і обґрунтованого рішення.

Представник позивача у підготовчому засіданні заявлене клопотання представника відповідача не заперечувала.

Третя особа у підготовче судове засідання не з`явилася, втім представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, вважає, що подане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.251 ЦПК України, з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Предметом позову у даній справі є визначення місця проживання дітей з матір`ю.

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа №466/8961/24за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про відібрання дітей у матері та повернення їх на попереднє місце проживання. Згідно даних сайту Судової влади України на даний час справа Шевченківським районним судом м. Львова не розглянута.

Верховний Суд у постанові від 16.12.2022 у справі № 757/31164/20 дійшов висновку, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Згідно положень п. b ст.7 Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей (надалі «Конвенція про юрисдикцію»), у разі неправомірного переміщення або утримування дитини органи Договірної Держави, в якій дитина мала звичайне місце проживання безпосередньо до переміщення або утримування, зберігають свою юрисдикцію доти, доки дитина не набуде звичайного місця проживання в іншій Державі та дитина не проживає в такій іншій державі протягом періоду, що становить принаймні один рік після того, як особа, установа або інший орган, які мають права опіки, дізналися або повинні були дізнатися про місцеперебування дитини; не триває розгляд прохання про повернення, поданого в цей період, та дитина прижилася в новому середовищі.

Відповідно до п.2 ст.7 Конвенція про юрисдикцію, переміщення або утримування дитини вважається неправомірним, якщо:

a) це порушує права опіки, набуті особою, установою чи будь-яким іншим органом, спільно чи окремо, за правом держави, в якій дитина мала звичайне місце проживання безпосередньо до переміщення або утримування; та

b) на момент переміщення або утримування такі права фактично здійснювалися, спільно або окремо, чи здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Пунктом 3 ст.7 Конвенція про юрисдикцію визначено, що увесь час, упродовж якого органи, уперше згадані в пункті 1, зберігають свою юрисдикцію, органи тієї Договірної Держави, до якої дитину було переміщено або в якій вона утримується, можуть вживати лише таких невідкладних заходів згідно зі статтею 11, які є необхідними для захисту особи чи майна дитини.

Згідно приписів ст.16 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей після одержання повідомлення про незаконне переміщення або утримування дитини відповідно до статті 3, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується, не буде вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції або поки заява не подана відповідно до цієї Конвенції протягом розумного періоду часу після одержання повідомлення.

Як вбачається з доказів, які долучені до клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 , після того, як йому 15.04.2024 стало відомо про вивезення дітей позивачкою без його згоди в України, 01.06.2024 подав до Міністерства юстиції України заяви про сприяння поверненню дітей відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, а 31.08.2024 звернувся з позовом до суду про відібрання дітей у матері та повернення їх на попереднє місце проживання.

Тобто, дії батька дітей щодо їх повернення за постійним місцем проживання були негайними і послідовними.

Відповідно до п. а) ст.5 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, «права піклування» включають права, пов`язані з піклуванням будь-якої особи про дитину, і зокрема, право визначати місце проживання дитини.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі слід зупинити, оскільки дану цивільну справу об`єктивно неможливо розглядати до набрання законної сили судовими рішенням в цивільній справі №466/8961/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про відібрання матері та повернення їх на попереднє місце проживання, оскільки зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 197, 222, 223, 251, 252, 253, 260, 261, 353 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Когут Л.І. задоволити.

Провадження по цивільній справі №465/8845/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №466/8961/24.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.04.2025.

Суддя Кушнір Б.Б.