Справа № 127/5066/25
Провадження № 2-о/127/81/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 з 13.11.1992 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 чоловік заявниці ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Разом з чоловіком ОСОБА_5 і донькою, до дня його смерті постійно проживали разом, а саме мешкали в належному йому майні - квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , при тому, що нині померлий чоловік був зареєстрований для проживання в цій адресі, а заявниця зареєстрована в іншому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку із з бойовими діями в місті Маріуполь сім`я перемістилася до м. Вінниці, де продовжили разом проживати за адресою: АДРЕСА_1 , як тимчасово внутрішньо переміщенні особи. На день смерті чоловіка заявниці, він був пенсіонером і щомісячно отримував пенсію в розмірі 16 745 грн. 51 коп. Заявниця на день смерті чоловіка також вже була пенсіонеркою.

В теперішній час ОСОБА_1 мешкає одна, сім`ї не має, отримувана нею пенсія становить 7 663 грн. 70 коп. на місяць, але, враховуючи економічну кризу в країні, інфляцію і стійке підвищення цін на продукти харчування і сплату комунальної платні, грошей для проживання їй не вистачає. З чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, її пенсію повністю витрачали на сплату комунальної платні за житло, пенсію чоловіка витрачали на доплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, одягу, придбання ліків за необхідності. Після смерті чоловіка заявниця залишилася без підтримки чоловіка, хвора, фактично без коштів для існування, а отриманої нею пенсії не вистачає на проживання, лікування та сплату комунальної платні, враховуючи те, що 12.12.2022 року перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, у зв`язку із військовими діями на території основного проживання м. Маріуполь, Донецька область, і вимушена винаймати житло у м. Вінниці для проживання. Тому тепер, коли після смерті чоловіка ОСОБА_2 її матеріальний стан став скрутним, заявниця звернулася до органу пенсійного фонду за з заявою про призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Але рішенням №4 від 30.12.2024 року ГУПФ України у Львівській області їй було відмовлено у цьому і запропонував звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні у померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 24.03.2025 була допитана свідок ОСОБА_4 , донька заявниці, в процесі її допиту остання зазначила, що її батьки мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 як вона пам`ятає, постійно проживали разом у зареєстрованому шлюбі по день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 . І хоча мати зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала на праві особистої власності батькові, не працює, є пенсіонером. У зв`язку із бойовими діями в місті Маріуполь сім`я, батько та мати і вона, перемістилася до м. Вінниці, де продовжили разом проживати за адресою: АДРЕСА_1 , як тимчасово внутрішньо переміщенні особи. Фактично джерелом існування для них слугувала батькова пенсія, інших утриманців у померлого батька не було.

Заявницею подано до суду заяву про розгляд її заяви без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, в попередньому засіданні дала пояснення аналогічні заяві.

Заінтересованою особою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу суд надіслано письмові пояснення, у яких вказали на те, що у зв`язку з тим, що заявницею до заяви про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не додано документів про спільне проживання і перебування на утриманні чоловіка, 30.12.2024 прийнято рішення про відмову у переході на інший вид пенсії, що просять врахувати при розгляді справи.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області пояснень/заперечень на заяву ОСОБА_1 не надала, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи покладаються на думку суду..

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Суд дослідив надані та витребувані докази і встановив таке.

Заявниця ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 13.11.1992року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.11.1992 (а. с. 15).

Від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.06.1993 серія НОМЕР_2 (а.с. 17).

Судом встановлено, що разом з чоловіком ОСОБА_5 до дня його смерті заявниця постійно проживали разом однією сім`єю, а саме мешкали в належному йому майні - квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , при тому, що чоловік заявниці ОСОБА_2 був зареєстрований для проживання за цією адресою, а заявниця зареєстрована в іншому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку із з бойовими діями в місті Маріуполь, сім`я перемістилася до м. Вінниці, де продовжили разом проживати за адресою: АДРЕСА_1 , як тимчасово внутрішньо переміщенні особи, про що свідчать довідки ВПО ОСОБА_1 від 12.12.2022 № 509-, ОСОБА_2 від 12.12.2022 №509- (а.с. 12,13).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 22.08.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), актовий запис №2297 (а. с. 16).

ОСОБА_2 за життя був пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 від 11 .01.2007 (а.с 19)

Заявниця ОСОБА_1 є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 21.03.2023 року (а. с. 18).

На теперішній час перебуваю на обліку в УПФУ в м. Вінниці та отримую пенсію за віком, та відповідно до довідки ГУПФУ України у Вінницькій області від 27.01.2025 розмір її пенсії становить 7663.70 грн. (а.с.22), відповідно до довідки ГУПФУ України у Вінницькій області від 27.01.2025 розмір пенсії її чоловіка становив 16745.51 грн. (а.с. 23), що значно перевищує розмір пенсії заявниці.

Відповідно до копії Рішення ГУПФ України у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії №24 від 30.12.2024 (з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника), їй було відмовлено у перерахунку її пенсії з огляду на те, що до її звернення не було долучено документів про те, що дружина перебувала на утриманні чоловіка або втратила джерело засобів до існування, згідно долучених до звернення документів заявниця зареєстрована за різними адресами з померлим годувальником, факт спільного проживання не підтверджено (а. с. 20-21).

Згідно спадкової справи №1/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , заведеної 07.01.2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кравченко Є.М. та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2025 року, заявниця є спадкоємицею після смерті свого чоловіка, а саме 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а іншої частини квартири є їхня спільна повнолітня донька ОСОБА_4 .

Згідно п. 1, 6, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 зазначив, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Тобто якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Факт проживання заявниці разом із покійним чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала на праві особистої власності покійного ОСОБА_2 , а з 12.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується наявними у справі доказами, які було досліджено та матеріалами спадкової справи, а також поясненнями свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що вимога заявника про встановлення факту її спільного проживання разом з чоловіком на день його смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У статті 36 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За вимогами цієї статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника такі документи.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Тобто у будь-якому випадку один з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника.

У пункті 2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту.

Згідно з наданими заявницею та витребувані судом документами, розмір її доходу був значно меншим, ніж розмір доходу, який отримував її померлий чоловік, що унеможливлювало її самостійне забезпечення себе. А тому вочевидь допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування.

Водночас отримання дружиною померлого пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для подальшого належного оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявниці можливості встановити даний юридичний факт у позасудовий спосіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви, та, відповідно, про можливість її задоволення.

На підставі зазначеного, статей 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , з 13.11.1992 року, з чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: