Справа № 583/5057/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І.,

за участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву по цивільній справі № 583/5057/24, за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 21.11.2024 року про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.04.2024 у розмірі 24739,00 грн, а також стягнути судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» у зв`язку зі зміненою організаційно-правової форми та назви позивача на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018. 01.04.2024 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти. Однак, відповідач не виконала належним чином умови укладеного договору, в результаті чого станом на 19.09.2024 утворилася заборгованість у розмірі 24739,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 20997,08 грн, заборгованості по відсоткам 3741,92 грн, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення учасників справи.

21.11.2024 заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву АТ «А-БАНК» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.04.2024 в сумі 24739,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

19.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 21.11.2024, мотивуючи тим, що 22.10.2024 вона отримала від позивача позовну заяву, з якої дізналася про те, що від її імені отримано кредит. 23.10.2024 звернулася до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області із заявою, в якій повідомила про крадіжку грошових коштів з віртуальної картки, відкритої на її ім`я. За її заявою було відкрито кримінальне провадження №0000071 за ч. 4 ст. 185 КК України, в якій вона визнана потерпілою. Станом на 19.12.2024 досудове розслідування триває. Відповідно до виписки по картці з рахунку НОМЕР_1 встановлено, що до 10.04.2024 грошові кошти в сумі 20796,00 грн були перераховані на інший рахунок ОСОБА_2 . Тобто крадіжку з віртуальної картки, яку він сам і оформив, здійснив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який деякий час проживав у її квартирі як орендар кімнати.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення від 21.11.2024, справу призначено до розгляду в загальному порядку, призначено підготовче судове засідання.

11.02.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, зазначивши, що вона не отримувала кошти, що в неї є дійсно відкрито рахунок у банку та видано три картки банку, гроші з картки зняв ОСОБА_3 з використанням її телефону.

Представник відповідачки ОСОБА_4 надав: копію вироку Охтирського міськрайонного суду за № 583/385/25 по справі про визнання винним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою потерпілої ОСОБА_1 , по кримінальному провадженню по факту ч. 4 ст. 185 (крадіжки) у потерпілої ОСОБА_1 з кредитної картки АТ «Акцент-Банк» грошових коштів у мусі 24739 грн, саме тих коштів з сумою яких звертається до суду позивач по справі для стягнення саме з потерпілої ОСОБА_1 , а не з винної сторони, а саме ОСОБА_3 у відповідному порядку; копію цивільного позову в рамках кримінального провадження потерпілої ОСОБА_1 до підсудного ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 пояснив, що позивачем не надано доказів про отримання відповідачкою картки, відсутні дані, про те, що вона брала кошти, банк приховує факт крадіжки, є вирок суду по цьому факту, банк просить стягнути кошти, які відповідач не отримувала та не користувалася коштами.

Відповідачка ОСОБА_1 підтримала покази свого представника.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки, її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 05.06.2023 відповідач звернулася до АТ «А-БАНК» та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Підписуючи вказану анкету-заяву відповідачка виразила згоду із тим, що вказана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій; визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису (а.с. 6).

Відповідно до заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 01.04.2024, підписаної сторонами в електронній формі, відповідачу встановлено кредитний ліміт на наступних умовах: вид послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку; вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту - кредитування рахунків, мета отримання кредиту - споживчі цілі, сума кредиту від 1000 грн до 200000 грн, пільговий період до 62 днів за ставкою 0,000001%, у разі виходу із пільгового періоду процентна ставка 3,4% на місяць, строк кредитування - 240 місяців (а.с. 7-8).

Також ОСОБА_1 підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 10-11).

З довідки за картами вбачається, що ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки: № НОМЕР_3 строком дії дол. Грудня 2031 року; № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2031 року; № НОМЕР_5 строком дії до грудня 2031 року (а.с. 13).

Згідно з довідкою за ОСОБА_1 01.04.2024 було встановлено кредитний ліміт 21000,00 грн (а.с. 14).

Отже банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті.

З виписки по картці вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами (а.с. 12).

Відповідачкою ОСОБА_1 подано позовну заяву про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні № 00000971 від

24.10.2024 (а.с.111-112).

Згідно вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.03.2025 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином залишено без розгляду. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто моральну шкоду в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (а.с.108-110).

Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ст. 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За приписами ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

В ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19.

Згідно з вимогами ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За приписами ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Таким чином, кредитний договір від 01.04.2024 було укладено з ОСОБА_1 у спосіб подання згоди відповідача на надання їй відповідної суми грошових коштів. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а, відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі.

Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 21000,00 грн.

При цьому суд зауважує, що наданий відповідачкою суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000971 від 24.10.2024 підтверджує лише факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу крадіжки грошових коштів з кредитної картки заявниці та не є належним та беззаперечним доказом на підтвердження наведених відповідачем обставин оформлення сторонньою особою кредиту та зняття грошових коштів. Таким чином, ці доводи відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів виконані не були.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором від 01.04.2024 за період з 01.04.2024 по 17.09.2024 включно складає 24739,00 грн, з яких: 20997,08 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3741,92 грн заборгованість за процентами, що відповідає умовам кредитного договору (а.с. 5 зворот).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «А-БАНК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. (а.с. 37), які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 247, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 205, 207, 509, 526, 530, 626-629, 638-642, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м. Дніпро, вул. Батумська, 11, МФО 307770, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.04.2024 в розмірі 24739,00 грн (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять грн 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м. Дніпро, вул. Батумська, 11, МФО 307770, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене та підписане 22.04.2025 року.

Суддя підпис А.І.Савєльєва

Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з АСДС.

Суддя А.І.Савєльєва

22.04.2025