23.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/5733/25
Справа № 205/5733/25
Провадження № 2о/205/169/25
УХВАЛА

про повернення заяви

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану заяву, яка надійшла до суду 14.04.2025 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2025 року зазначену заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків, які вказані у мотивувальній частині ухвали. Вказана ухвала 15.04.2025 року була доставлена до електронного кабінету заявниці, зареєстрованого в системі ЄСІТС, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

18.04.2025 року канцелярією суду було зареєстровано заяву представника заявниці адвоката Гапонець А.А. про усунення недоліків заяви про видачу обмежувального припису, у якій вона, на виконання ухвали суду від 15.04.2025 року, просила долучити до матеріалів справи:

- належним чином завірені копії додатків до заяви про видачу обмежувального припису;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає заявниця ОСОБА_1 , належить на праві власності її батькам, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- заяви від імені батьків заявниці про згоду на мешкання заявниці разом із донькою ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначила, що під час розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 201/13441/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району ДМР про визначення місця проживання дитини, судом у рішенні від 04.12.2024 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що ОСОБА_1 та ї донька ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо долучення копій рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та ухвали Дніпровського апеляційного суду зазначила, що суд має повний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень без приховування інформації, а тому не позбавлений можливості самостійно перевірити такі відомості.

Суддя Федотова В.М. з 21.04.2025 року по 22.04.2025 року включно перебувала у відпустці.

Фактично заяву представника заявниці адвоката Гапонець А.А. про усунення недоліків заяви про видачу обмежувального припису з додатками було передано судді канцелярією суду 23.04.2025 року.

Дослідивши вказану заяву, суддя зазначає, що недоліки, зазначені в ухвалі судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2025 року, було усунуто не у повному обсязі.

Так, на підтвердження проживання заявниці на території, що підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, та відповідно наявності права на звернення саме до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу обмежувального припису, представником заявниці надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , належить на праві власності батькам заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також надано копії заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , датованих 22.10.2024 року, про згоду на мешкання ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_5 у зазначеній квартирі.

На думку представника заявниці, надані докази підтверджують факт проживання заявниці разом із дитиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суддя не може погодитись з таким твердженням та не приймає надані представником докази на підтвердження проживання заявниці ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки надані докази не є належними, достатніми та такими, що можуть підтвердити саме факт проживання заявниці з дитиною за вказаною адресою на теперішній час.

Суддя також звертає увагу, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2024 року було визначено місце проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_1 , однак за якою адресою у рішенні не вказано.

До того ж, з моменту ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2024 року минуло майже пів року, а тому зазначеним рішенням не може бути підтверджено факт проживання заявниці разом з дитиною станом на дату звернення до суду.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Суддя зазначає, що відсутність доказів на підтвердження того, що заявниця проживає в Новокодацькому районі м. Дніпра, у зв`язку з чим справа територіально підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, перешкоджає дотримання судом приписів ЦПК України при вирішенні питання підсудності вказаної заяви.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до положень Глави 13 Розділу ІV ЦПК України, справи про видачу обмежувального припису розглядаються в окремому провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Таким чином, питання про повернення заяви у справах окремого провадження, суддя вирішує в порядку ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно положень ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначених обставин, суддя вважає за необхідне матеріали вказаної заяви вважати неподаними та повернути заявниці. Після усунення недоліків заявниця не позбавлена права звернутися до суду з цією заявою повторно після усунення обставин, що стали підставою повернення вказаної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису вважати неподаною та повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Федотова В.М.

.