Справа № 707/71/25
Провадження № 2/712/1658/25
21 квітня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики грошових коштів від 08.09.2020 у сумі 100 530,60 грн. та стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору.
У обґрунтування позовної заяви зазначає, що 08.09.2020 між ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір позики грошових коштів на суму 83 250 грн або 3 000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ на день підписання договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору від 08.09.2020 Позичальники зобов`язуються повернути Позикодавцеві суму грошових коштів в гривні, еквівалент якої буде становити 3 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день повернення позики. Кінцевий термін погашення позики 08 вересня 2021 року.
Станом на 24.12.2024 заборгованість Позичальників становить 2 000 доларів США, 1 000 доларів США повернуто Позикодавцю.
25.10.2024 відповідачам було направлено претензію з вимогою виконати умови договору від 08.09.2020, однак відповідь на претензію не надійшла, сума заборгованості не сплачена.
Відповідно до п. 4.1 Договору від 08.09.2020 у разі несвоєчасного повернення Позивальником позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму в розмірі 20% від суми, зазначеної в п. 1.1 цього Договору (20% від 83 250 грн = 16 650 грн.).
Станом на дату подачі позову сума заборгованості становить 83 880,60 грн (2 000 дол.*41,9403 грн./дол. США за курсом НБУ станом на 30.12.2024).
Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 30.12.2024 становить 100 530,60 грн. (16 650 грн. + 83 880,60 грн.).
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 04 березня 2025 року.
04 березня 2025 року судове засідання відкладено на 21 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідачів.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, зустрічний позов не пред`явили.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що відповідно до договору позики грошових коштів від 08.09.2020, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 83 250,00 гривень, що еквівалентно 3 000,00 доларів США.
Пунктом 1.2 указаного договору позики визначено, що Позичальники зобов`язуються повернути Позикодавцеві суму грошових коштів в гривні, еквівалент якої буде становити 3 000 (три тисячі) доларів США 00 центів, згідно офіційного курсу НБУ на день повернення позики. Кінцевий термін погашення позики 08 вересня 2021 року.
Згідно пункту 4.1. договору позики у разі несвоєчасного повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму в розмірі 20% від суми, зазначеної у пункті 1.1. цього договору.
25.10.2024 представником позивача направлено відповідачам претензію про повернення грошових коштів у сумі 2 000,00 доларів США.
Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, що випливають з Договору позики грошових коштів, 08.09.2020 між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, посвідчений 08.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., зареєстрований в реєстрі за номером 1190.
Відповідно до договору іпотеки предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей, є розписка про отримання в борг грошових коштів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження №61-4560св21.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Відповідно до статті 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами з дотриманням вимог статті 629 ЦК України.
Сторони дотримались письмової форми договору.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що відповідачі свої договірні зобов`язання за договором позики не виконали належним чином і не повернули позикодавцю позичені у нього кошти у повному обсязі і у строк, визначений договором позики грошових коштів від 08.09.2020.
На час розгляду справи у суду відсутні підтверджуючі докази про те, що договір позики визнаний недійсним чи є розірваним.
Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів є обґрунтованими, доказово доведеними, а тому підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,40 грн., тобто по 403,80 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 100 530 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 403 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 403 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 403 грн. 80 коп.
Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .
Копію заочного рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.
Повний текст рішення виготовлено 24.04.2025.
Суддя: О.С. Стеценко