1Справа № 335/1941/25 2/335/1508/2025
23 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.07.2014 між нею та Відповідачем, Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис №300 від 05.07.2014.
В своєму позові Позивач вказує, що протягом останнього часу взаємовідносини у сторін значно погіршились, та, як насідок, з того часу вони почали проживати окремо один від одного.
На сьогоднішній день сторони припинили шлюбні стосунки, Позивач та Відповідач спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Сторони стали один для одного зовсім чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Дітей подружжя не має.
За таких обставин, подальше спільне життя подружжя із збереженням сім`ї не доцільно.
Позивач вважає, що давати час на примирення немає необхідності, оскільки вони дорослі люди та прийняли остаточне рішення.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №300 від 05.07.2014. Розподіл судових витрат не проводити.
Ухвалою суду від 03.03.2025, у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Рогозін О.В. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі Позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судові засідання на розгляд справи двічі не з`являвся, хоча про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Жодних клопотань та заперечень до суду Відповідач не надав.
Частиною 4 статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неявкою Відповідача, неподанням ним відзиву, та відсутністю заперечень Позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.07.2014 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та зроблено актовий запис №300.
Протягом останнього часу взаємовідносини у сторін значно погіршились, вони проживають окремо один від одного.
На сьогоднішній день сторони припинили фактичні шлюбні стосунки, Позивач та Відповідач спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть.
Сторони намірів врятувати сім`ю не мають. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Дітей подружжя не має.
Морально правовою основою шлюбу є почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, але як зазначено в позові такого між сторонами більше нема.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997). Так, відповідно до ст. 12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст. 5 Протоколу № 7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких вона наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, приймаючи до уваги ті обставини, які зазначені в позовній заяві, що будь яких намірів щодо продовження шлюбних стосунків у жодного зі сторін не має, вони планують майбутнє окремо друг від друга, а тому, спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та розірвання шлюбу між сторонами.
Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з частини 3 статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 89, 259, 263-265, 274, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 05.07.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №300 - розірвати.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Запорозького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днiв з дня його проголошення до Запорiзького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силi за результати апеляційного розгляду справи.
Суддя В.О. Макаров