Справа № 522/2777/25-Е
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ :

17 лютого 2025 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу, якою вказану цивільну справу у зв`язку із тим, що даний спір не підсудний Приморському районному суду м. Одеси, надіслано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області.

28 березня 2025 року до початку розгляду справи по суті на адресу суду надійшла заява від представниці позивачки в якій, на підставі ст. 257 ч. 1 п. 5 ЦПК України, вона просить суд, залишити їх заяву про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року матеріали цивільної справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення - залишено без розгляду.

4 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява від представниці заявниці про повернення судового збору сплаченого у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 20.05.2024 року по справі № 202/16597/23 провадження № 61-2159св24.

Враховуючи, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення була залишена без розгляду за заявою представниці позивачки, а тому заява про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гандзій Д.М.