У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 Справа №607/10344/23 Провадження №2-з/607/26/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Яворського Андрія Васильовичапро забезпечення позову у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Альфа Караван» про поділ майна подружжя, визнання договорів недійсними та удаваними, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області О. Герчаківської перебувають матеріали цивільної справи № 607/10344/23 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Альфа Караван» про поділ майна подружжя, визнання договорів недійсними та удаваними, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

11 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яворський А. В. через підсистему «Електронний суд» подав уточнену зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, визнання договорів недійсними, стягнення грошової компенсації (із зміненими позовними вимогами та предметом спору в порядку ст. 49 ЦПК України), у якій просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя:

1. транспортний засіб марки AUDI модель Q7 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки Toyota модель RAV4 Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; транспортний засіб марки Mercedes-Benz модель 411 CDI Ідентифікаційний код НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель TOUAREG 2017 року випуску, об`єм двигуна - 2967 см. куб., паливо - дизель; транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ модель C 200, 2001 року випуску, об`єм двигуна 2148 см. куб., паливо - дизель;

2. естакаду площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці площею 0,02712 га із кадастровим номером :12:015:0084; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0591 га., кадастровий номер :02:001:1590, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0591 га, кадастровий номер :02:001:1590, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення, нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1144,30 кв.м.; складське приміщення площею 114,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

3. обладнання і речі, які знаходяться у розпорядженні, володінні та користуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 : агломератори - 2 шт.; гранулятор - 1 шт.; екструдери - 3 шт.; автомат для порізки поліетиленової плівки - 2 шт. (один ручний та 1 механічний; токарний станок - 1 шт.; електричний погрузчик - 1 шт.; ручний погрузчик - 1 шт.; вагу електричну - 1 шт.; комп`ютери - 2 шт.; принтер - 1 шт.; телевізори - 2 шт.; шафи - 2 шт.; дивани - 2 шт.; столи - 2 шт.

4. речі домашнього вжитку, які знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 : телевізор LG; кавоварку Siemens; варильну поверхню Siemens; витяжку Siemens; духову шафу Siemens; вбудовану мікрохвильову піч Siemens; пральну машину Samsung; сушильний автомат Samsung; вбудований холодильник Samsung; робот пилосос Tefal RG 7987;

5. меблі: диван Eschli; крісло реклайнер; спальня Eschli Willenburg B643: ліжко НОМЕР_7 ; комод В 643 - 46; тумбочка В 643 - 92 (2 шт.); дзеркало 2 шт. В 643 - 36; барні крісла Porter D697 4 шт. - 424/430.

6. грошові кошти в розмірі 567 970,96 грн, які у періоді з 01.01.2023 по 15.06.2023 знаходилися на наступних карткових рахунках ОСОБА_2 : карта НОМЕР_8 відкрита в АТ КБ Приватбанк, код банку 305299; (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50); карта НОМЕР_9 відкрита в АТ КБ Приватбанк, код банку 305299; (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50); карта НОМЕР_10 відкрита в АТ КБ Приватбанк, код банку 305299; (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50).

Відступити від рівності часток подружжя, і визнати, що частка ОСОБА_1 становить 2/3 у спільній сумісній власності подружжя.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки AUDI модель Q7 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , від 26.05.2023 за №6220/23/01142. Застосувати до сторін наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, повернувши даний транспортний засіб у спільну сумісну власність подружжя.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки AUDI модель Q7 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , від 27.06.2023 за №6141/2023/3901662. Застосувати до сторін наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, повернувши даний транспортний засіб у спільну сумісну власність подружжя.

Визнати недійсним договір комісії на транспортний засіб марки «Toyota» моделі «RAV4», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 від 06 червня 2023 за №6220/23/001208. Застосувати до сторін наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, повернувши даний транспортний засіб у спільну сумісну власність подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_1 та припинити право спільної власності на транспортний засіб марки Mercedes-Benz модель 411 CDI Ідентифікаційний код НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , вартістю - 440 990,00 грн.

Виділити в натурі, припинити право спільної власності та визнати право власності за ОСОБА_1 на: 2/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0591 га, кадастровий номер :02:001:1590, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - вартістю 110 735,69 грн; 2/3 незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0591 га, кадастровий номер :02:001:1590, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - вартістю 6 548 667,41 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 та припинити право спільної власності та визнати за нею право власності на: естакаду площею 113,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці площею 0,02712 га із кадастровим номером :12:015:0084, вартістю 85 720,47 грн.; нежитлове приміщення, нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 1144,30 кв.м. вартістю 961 119,94 грн.; складське приміщення площею 114,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 466 136,94 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 та припинити право спільної власності на:

-обладнання і речі, які знаходяться у володінні та користуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 : агломератори - 2 шт. вартістю двох - 500 000 грн; гранулятор - 1 шт. вартістю - 107 544 грн; екструдери - 3 шт. вартістю 3-х - 435 473 грн; автомат для порізки поліетиленової плівки - 2 шт. (один ручний та 1 механічний) вартістю двох - 752 667 грн); токарний станок - 1 шт. вартістю - 76 625 грн електричний погрузчик - 1 шт. вартістю - 456 010 грн; ручний погрузчик - 1 шт. вартістю 33 685 грн; вага електрична - 1 шт. вартістю - 13 233 грн; комп`ютери - 2 шт. вартістю двох 25 000 грн; принтер - 1 шт. вартістю 5 000 грн; телевізори - 2 шт. вартість двох - 14 300 грн; шафи - 2 шт. вартість двох 7 000 грн; дивани - 2 шт. вартість двох 11 500 грн; столи - 2 шт. вартістю двох 7 700 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 та припинити право спільної власності на речі домашнього вжитку, які знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 : телевізор LG вартістю - 87 300 грн; кавоварку Siemens вартістю - 83 999 грн; спальню Eschli Willenburg B643: ліжко B 39 676 грн; комод В 643 - 46 - 28 112 грн; тумбочку В 643 - 92 (2 шт.) - 12936 грн*2=25 872 грн; дзеркало 2 шт. В 643 - 36 - 6 804 грн.*2 = 13 608 грн; барні крісла Porter D697 4 шт. - 424/430 14 598 грн*4 = 58 392 грн; варильну поверхню Siemens вартістю - 24 557 грн; витяжку Siemens вартістю - 17 800 грн; духову шафу Siemens вартістю - 27 527 грн; вбудовану мікрохвильову піч Siemens вартістю - 37 132 грн; пральну машину Samsung вартістю - 22 199 грн; сушильний автомат Samsung вартістю - 28 799 грн; вбудований холодильник Samsung вартістю - 24 919 грн; робот пилосос Tefal RG 7987 22 844 грн; диван Eschli 54 180 грн. крісло реклайнер вартістю - 40 516 грн.

Залишити ОСОБА_2 та припинити право спільної власності на: транспортний засіб марки AUDI модель Q7 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 2 324 686,00 грн; транспортний засіб марки Toyota модель RAV4 Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , вартістю 798 640 грн; транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель TOUAREG 2017 року випуску, об`єм двигуна - 2967 см. куб., паливо - дизель вартістю 1 285 040 грн; транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ модель C 200, 2001 року випуску, об`єм двигуна 2148 см. куб., паливо - дизель вартістю 214 390 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсацію за різницю в частці виділеного майна із спільної сумісної власності в сумі 4 869 825,34 грн, з них 3 081 837,34 грн за відчужені без згоди ОСОБА_1 чотири транспортні засоби.

Відшкодувати позивачці за зустрічним позовом за рахунок ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Також 11 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яворський А. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчужувати:

- естакаду, площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та яка розташована на земельній ділянці площею 0,02712 га із кадастровим номером :12:015:0084;

- складське приміщення, площею 114,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позивачкою за зустрічним позовом подано заяву про зміну предмету позову та зміну позовних вимог, серед яких є вимога про поділ: естакади площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення, нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 1144,30 кв.м.; складського приміщення площею 114,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0591 га., кадастровий номер :02:001:1590, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0591 га.; кадастровий номер :02:001:1590, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; речей домашнього вжитку, які знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; обладнання і речей, які знаходяться у розпорядженні, володінні та користуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації, в т.ч. за відчужені без згоди ОСОБА_1 чотири транспортні засоби.

Предметом заяви про зміну предмету позову та зміну позовних вимогє стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсації за різницю в частці виділеного майна із спільної сумісної власності в сумі 6 508 304,95 грн., з них 2 311 378 грн - за відчужені без згоди ОСОБА_1 чотири транспортних засоби. Враховуючи обставини справи, що викладені у позові, ціну позову, сторона заявника правомірно передбачає, що задля утруднення або унеможливлення виконання рішення в разі задоволення позову, відповідач за зустрічним позовом може відчужити нерухоме майно третім особам, як це він зробив зокрема із транспортними засобами, грошовими коштами, які були розміщені на його банківських рахунках, рухомим і нерухомим майном.

ОСОБА_1 переконана, що невжиття заходів забезпечення позову несе в собі реальну загрозу: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки відчуження нерухомого майна, яке просить залишити собі у власність в порядку поділу спільного майна подружжя призведе до необхідності витребування майна від нових власників, звернень із новими позовами, несення додаткових витрат, та зокрема виконання рішення у разі задоволення позовної заяви.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Отож, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до таких висновків.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будьякій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони вчиняти певні дії.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Окрім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 1488цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2022 року у справі № 726/822/21.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Яворським А. В. заяви не вбачається наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів.

Сторона позивача за зустрічним позовом покликається на обставини, викладені у позові, ціну позову, та правомірно передбачає, що задля утруднення або унеможливлення виконання рішення в разі задоволення позову, ОСОБА_2 може відчужити нерухоме майно третім особам, що призведе до необхідності витребування цього майна від нових власників, що стане підставою для нових позовів та додаткових витрат, перешкодою для виконання рішення у разі задоволення позовної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу, що всі доводи представника ОСОБА_1 адвоката Яворського А. В., викладені ним у змісті заяви про забезпечення позову, є твердженнями сторони позивача за зустрічним позовом про можливе вчинення ОСОБА_2 дій щодо відчуження: естакади, площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та яка розташована на земельній ділянці площею 0,02712 га із кадастровим номером :12:015:0084; складського приміщення, площею 114,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , третім особам. Доказів вчинення таких дій не надано, сама тільки стурбованість сторони позивача за зустрічним позовом чи власне переконання ОСОБА_1 про ймовірність вчинення таких дій відповідачем за зустрічним позовом не може слугувати переконливим доводом на обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що право власності на складське приміщення, площею 114,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , було набуто ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 22 серпня 2005 року, укладеного до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , що стверджується копією реєстраційного посвідчення на складське приміщення та копією витягу з Державного реєстру правочинів № 1382728. Це нерухоме майно є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки було придбано ним до шлюбу.

Разом з тим, 11 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яворський А. В. через підсистему «Електронний суд» подав уточнену зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, визнання договорів недійсними, стягнення грошової компенсації (із зміненими позовними вимогами та предметом спору в порядку ст. 49 ЦПК України), у якій, серед іншого, просить суд виділити у власність ОСОБА_1 та припинити право спільної власності та визнати за нею право власності на: естакаду площею 113,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та яка розташована на земельній ділянці площею 0,02712 га із кадастровим номером :12:015:0084, вартістю 85 720,47 грн.; складське приміщення площею 114,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 466 136,94 грн.

Водночас, вказана заява судом не вирішена, скільки була подана у день проведення судового засідання, але і її подання не звільняє сторону позивача за зустрічним позовом, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтовувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року в справі № 755/5333/20, провадження № 6117180св20, вказав, що звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову, а також спроможну вірогідність саме таких обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 1290гс20) вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки позивачкою за зустрічним позовом не наведено достатніх підстав для застосування вказаного заходу забезпечення позову, а також не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви

позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Яворського А. В.про забезпечення позову у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Альфа Караван» про поділ майна подружжя, визнання договорів недійсними та удаваними, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Також суд зветрає увагу на те, що майно стосовно якого подана заява про забезпечення позову було предметом забезпечення позову у 2023 році, однак з того часу при матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 вчиняв будь-які дії з естакадою чи складським приміщенням, маючи на меті уникнути чи унеможливити виконання рішення суду, що і не доведено стороною позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні заяви представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Яворського Андрія Васильовичапро забезпечення позову у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Альфа Караван» про поділ майна подружжя, визнання договорів недійсними та удаваними, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська