Справа № 509/2211/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

судді Козирського Є.С.,

секретаря Лепешенкової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора та за об`єднаним позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Кредитна спілка «Кредитінвест» звернувся 07 травня 2021 року з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора, в якому просить суд: скасувати рішення державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. номер запису 16622936 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями, справу за вказаним позовом розподілено судді Козирському Є.С.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 травня 2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Позивач Кредитна спілка «Кредитінвест» звернувся 11 травня 2021 року з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора (справа №509/2237/21), в якому просить суд: Скасувати рішення державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. номер запису 16622936 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 . Скасувати рішення державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. номер запису 16622149 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що у Овідіопольскому районному суді Одеської області розглядалась справа за позовом кредитної спілки «Кредитінвест» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2012 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що належали на праві приватної власності ОСОБА_2 02.08.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено рішення по справі №1521/5041/12 та видано виконавчий лист, який було пред`явлено до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області для стягнення заборгованості на користь кредитної спілки «Кредитінвест». Однак в ході виконавчого провадження було встановлено, що у ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Згідно інформаційної довідки, яку отримано державним виконавцем, житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 з 26.09.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями, справу за вказаним позовом розподілено судді Кочко В.К.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 травня 2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

13 липня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від представника ОСОБА_1 , адвоката Мельник Н.Ю. надійшов відзив по справі, з посиланням на невизнання заявлених вимог, їх безпідставність та необґрунтованість. В обґрунтування викладених доводів відповідач посилався на відсутність права Кредитної спілки «Кредитінвест», як Кредитора, вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором № від 28.05.2012 року, на ненадання доказів позивачем, що земельна ділянка та житловий будинок є спадковим майном, на те, що право власності на спірне майно визнано не за позичальником ( ОСОБА_2 ), а відповідачем ОСОБА_1 та на сплив строку позовної давності, як на окрему підставу відмови у позові.

21 серпня 2024 року ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К. передано матеріали цивільної справи № 509/2237/21 за позовом Кредитної спілки "Кредитінвест" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора судді Козирському Є.С. для вирішення питання про їх об`єднання зі справою №509/2211/21 за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора, яка перебуває у його проваджені, оскільки справи пов`язані між собою у зв`язку із чим, доцільно розглядати в одному провадженні.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 509/2237/21 за позовом Кредитної спілки "Кредитінвест" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора із цивільною справою № 509/2211/21 за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора, та присвоєно об`єднаній справі № 509/2211/21.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року повернуто у підготовче провадження розгляд цивільної справи за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора та за об`єднаним позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора.

25 березня 2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники процесу не з`явились повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Судом встановлено, що заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у цивільній справі № 1521/5041/12 про стягнення боргу встановлено, що 28 травня 2012 року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № , згідно умов якого кредитодавець надав грошові кошти ОСОБА_2 на умовах встановлених кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, Кредитна спілка «Кредитінвест» 25 жовтня 2012 року звернулась з позовом до Овідіопольського суду Одеської області про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

В якості забезпечення позовних вимог Кредитної спілки «Кредитінвест» ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2012 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

2 серпня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення по справі № 1521/5041/12 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь Кредитної спілки «Кредитінвест» в сумі 4076014,92 грн та судовий збір в сумі 3354,00 грн.

15 грудня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області видано виконавчий лист по справі № 1521/5041/12, який позивачем було пред`явлено до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження.

17.01.2017 року виконавче провадження закрито у зв`язку з відсутністю майна боржника.

Не погоджуючись із заочним рішенням по справі № 1521/5041/12, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року. Провадження по справі відкрито та перебувало на розгляді Одеського апеляційного суду.

31.10.2019 року Одеський апеляційний суд прийняв ухвалу, якою закрив провадження по справі № 1521/5041/12.

Одеський апеляційний суд у цивільній справі №1521/5041/12 встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.05.2017 року, актовий запис № 4916. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року було зупинено провадження в справі до залучення до участі в справі правонаступника відповідача, а також витребувано матеріали спадкової справи, заведеної після смерті відповідача. 27.04.2018 року до апеляційного суду надійшов лист від Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, яким було повідомлено, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась. Окрім іншого в матеріалах справи міститься лист Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, яким було повідомлено, що ОСОБА_2 02.02.2017 року особисто звернулась до КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» з проханням взяти її на облік як бездомну особу. Станом на 05.05.2017 року ОСОБА_2 була зареєстрована одна за юридичною адресою: АДРЕСА_2 , ніяких видів державних допомог не отримувала.

Також судом встановлено, що 12 квітня 2017 року Кредитна спілка «Кредитінвест» звернулась з позовною заявою до Березівського районного суду Одеської області до державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майї Олександрівни, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії реєстратора та скасування рішень державного реєстратора.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року по справі №494/333/17 позовні вимоги Кредитної спілки «Кредитінвест» було задоволено.

Визнано неправомірними дії державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. з винесення рішення номер запису 16622936 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 та з винесення рішення номер запису 16622149 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. номер запису 16622936 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. номер запису 16622149 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, якою рішення Березівського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року в частині визнання неправомірними дії державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан М.О. з винесення рішення номер запису 16622936 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 та з винесення рішення номер запису 16622149 від 26 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 визнано нечинним та закрито в цій частині позовних вимог провадження, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та закрити провадження у справі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.11.2021 року Постанову Березівського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року та ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року скасовано.

Провадження у справі за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майї Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дії державного реєстратора та скасування рішень державного реєстратора закрито.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 20.01.2021 року справу № 494/333/17 передано до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Ухвалою Овідіопольского районного суду Одеської області від 16.03.2021 року по справі № 494/333/17 позовну заяву Кредитної спілки «Кредитінвест» до державного реєстратора Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майї Олександрівни, третя особа ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного реєстратора та скасування рішень державного реєстратора повернуто Позивачу та вважається такою, що не подана з тих підстав, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача. Крім того, рішенням Овідіопольского районного суду Одеської області від 24.04.2014 року по цивільній справі № 509/1333/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 2 500 000,00грн. і судові витрати.

На виконання цього рішення суд видав виконавчий лист. Відділом ДВС Овідіопольського району Одеської області відкрито виконавче провадження. В межах виконавчого провадження сторони дійшли згоди щодо виконання рішення суду та погашення заборгованості за договором позики. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.06.2014 року затверджені умови мирової угоди, на підставі чого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала набрала чинності. Але 09 вересня 2021 року Кредитна спілка «Кредитінвест» подала апеляційну скаргу на дану ухвалу, як особа, що не брала участі у справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року провадження по справі № 509/1333/14-ц за апеляційною скаргою КС «Кредитінвест» закрито.

Суд апеляційної інстанції встановив, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Кредитна спілка «Кредитінвест» як кредитор спадкодавця (померлої боржника ОСОБА_2 ) не пред`являла через нотаріуса вимоги до спадкоємців померлої ОСОБА_2 .

Кредитна спілка «Кредитінвест», яка не надала доказів пред`явлення як кредитором через нотаріуса вимоги до спадкоємців померлої ОСОБА_3 , не довела через обґрунтування наявності таких критеріїв як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок та очевидність і безумовність такого зв`язку наявність процесуального права оскарження в апеляційному порядку ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2014 року про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення в справі №509/1333/14-ц.

Судом у справі, що розглядається, також встановлено, що 19 лютого 2018 року позивач звертався за захистом своїх прав до Овідіопольського районного суду Одеської області, з позовом КС «Кредитінвест» до Дальницької сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання права власності на спірне майно (справа № 509/550/18), посилаючись на ті ж самі обставини.

У процесі розгляду вказаної справи було з`ясовано, що майно, яке є предметом спору належало ОСОБА_1 , а саме земельна ділянка та житловий будинок. Були надані всі необхідні докази до суду з метою об`єктивного розгляду справи.

В процесі розгляду справи № 509/550/18, позивач, Кредитна спілка «Кредитінвест» подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду. 20.06.2018 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву КС «Кредитінвест» залишено без розгляду.

Дані судові рішення набрали чинності та мають преюдиційне значення.

Судом встановлено, що тексти зазначених судових рішень наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Додатково судом зазначається, що відповідно до положень ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

За наслідком чого, суд доходить до висновку про наявність підстав для самостійної перевірки судом відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, що узгоджується з положенням ст. 12, 13, 81 ЦПК України.

Схожі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20 та від 24.10.2024 року по справі №752/8103/13-ц.

Приймаючи вищевикладені положення, судом було здійснено перевірку наявності оприлюднення текстів вищевказаних судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень, роздруківки яких були надані сторонами під час розгляду справи, за наслідком чого встановлено їх відповідність оприлюдненим текстам, а також набрання останніми законної сили у вищевказаний судом строк та спосіб.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного з їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Необхідно враховувати, що зазвичай підставою спадкування є вольовий акт (окрім деяких винятків), який спадкоємець свідомо вчиняє, ухваливши рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття або якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи, яка є спадкоємцем, не відмовився від прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні певного варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту, сталість та зрозумілість для оточуючих цивільних відносин.

Таким чином, спадкування передбачає не лише прийняття прав померлого спадкодавця, а й його обов`язків за певними зобов`язаннями.

Приймаючи у спадщину зобов`язання за кредитним договором, спадкоємець виступає новим позичальником, до якого переходять всі права та обов`язки за договором, у тому числі право користування кредитними коштами та обов`язок погашати поточну та прострочену заборгованість за кредитним договором.

Обов`язковість дотримання порядку звернення кредитора із претензією (вимогою) до спадкоємців боржника.

Така вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у справі № 509/1333/14-ц встановлено, …….ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №1521/5041/12 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року закрито, так як ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , процесуальних правонаступників померлої ОСОБА_2 не встановлено. Ухвала Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року в касаційному порядку не переглядалась.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч.2); якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч.3).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с.163).

Кредитна спілка «Кредитінвест» як кредитор спадкодавця (померлої боржника ОСОБА_3 ) не пред`являла через нотаріуса вимоги до спадкоємців померлої ОСОБА_3 .

Законодавець визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі в справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності вирішення судом питання про її права, інтерес, обов`язок та через очевидність та безумовність такого зв`язку.

Кредитна спілка «Кредитінвест», яка не надала доказів пред`явлення як кредитором через нотаріуса вимоги до спадкоємців померлої ОСОБА_2 , не довела через обґрунтування наявності таких критеріїв як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок та очевидність і безумовність такого зв`язку наявність процесуального права оскарження в апеляційному порядку ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2014 року про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення в справі №509/1333/14-ц.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню вищезазначені обставини, встановлені судовими, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві.

Враховуючи обставини, що встановлені судовими рішеннями, суд дійшов висновку, що позивачем не пред`явлено вимоги, передбаченої положеннями ст. 1281 ЦК України протягом року з дня смерті позичальника, а встановлений факт відсутності спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 вказує на те, що відповідна вимога кредитора до органів нотаріату не надходила, оскільки вона є підставою для заведення спадкової справи.

Отже, враховуючи вимоги ст. 1281 ЦК України Кредитна спілка «Кредитінвест» повинна була направити до нотаріальної контори або спадкоємцям ОСОБА_2 претензію кредитора до спадкоємців боржника. Однак, не зважаючи на те, що позивачеві було відомо про смерть боржника ОСОБА_2 , ще 19.05.2017 року, що підтверджується доказами, що знаходяться у матеріалах справи, зокрема запереченням КС «Кредитінвест» проти клопотання про зупинення провадження у справі № 494/333/17 від 31.05.2017 року, кредитор не здійснив таких дій.

Суд зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 під час розгляду справи в межах розгляду даної справи також подано заяву про застосування строків позовної давності, за наслідком чого суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (стаття 266 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові 14.06.2023 року за наслідком розгляду касаційної скарги по справі №755/13805/16-ц, за аналогічними правовідносинами, зазначила що слід розмежовувати вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Переривання загальної позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу загальної позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки (близький за змістом висновок див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 442/7773/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 754/16764/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 201/15310/16, від 30 червня 2022 року у справі № 947/25785/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 712/19272/12, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 205/2480/19, від 2 листопада 2022 року у справі № 344/19567/19, від 1 лютого 2023 року у справі № 522/9497/14-ц).

Однак, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовна заява Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора та об`єднаний позов Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішень державного реєстратора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника в зобов`язаннях, передбачені положеннями статей 1281, 1282 ЦК України. За змістом указаних норм права: 1) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 2) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 3) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зроблено висновок, що "оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. З огляду на вказане, а також враховуючи невідповідність між висновком Верховного Суду України щодо застосування статті 1281 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеним у постанові від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15, і висновком Верховного Суду України щодо застосування вказаної статті, викладеним у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-31цс16, Велика Палата Верховного Суду відступає у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) від останнього". У справі, що переглядається, встановивши, що позивач дізнався про смерть ОСОБА_4 у грудні 2015 року, а з вимогою до спадкоємців боржника банк звернувся у вересні 2018 року, тобто з пропуском установленого статтею 1281 ЦК України преклюзивного строку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про втрату банком права вимоги до спадкоємців боржника за кредитним та іпотечним договорами № VIH0GA00001259 від 29 березня 2007 року, що є підставою для відмови в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк".

Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 127/27986/18, провадження № 61-17358св19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення Кредитною спілкою «Кредитінвест» вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань по кредитному договору № від 28 травня 2012 року, укладеного між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи вищевикладене, здійснюючи розгляд справи в межах заявлених позовних вимог та підстав, суд вважає, що позови Кредитної спілки «Кредитінвест» не підлягаючими задоволенню.

Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи викладені положення, оскільки у задоволенні позовів суд дійшов до висновку про відмову, судові витрати понесені позивачем за позовом, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-19, 76-89, 141, 258-260, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області Рубан Майя Олександрівна про скасування рішення державного реєстратора відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.04.2025 року.

Суддя: Є. С. Козирський