Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/15/2025 Справа № 641/2923/25
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10 000 доларів США за договором позики від 01.06.2020 року.

23.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить до забезпечити позов шляхом накладення арешту, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, шляхом заборони органам та посадовим особам, що здійснюють державну реєстрацію щодо частину житлового будинку, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м. (житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить на праві власності ОСОБА_2 ), до розгляду справи по суті.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначила, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку з надвірними будівлями, є співрозмірними з заявленими позовними вимогами.

Ознайомившись з матеріалами справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 10 000 доларів США.

Однак, в своїй заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просить заборонити відчуження та накласти арешт належної ОСОБА_2 частини житлового будинку, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м. (житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить на праві власності ОСОБА_2 ).

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються стягнення заборгованості за договором позики. В той час як, вимоги клопотання про забезпечення позову ґрунтуються на забороні відчуження щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у відповідності до ст. 149 ЦПК України виконання рішення у даній цивільній справі не стосується вищевказаного нерухомого майна.

Крім того, позивач в своєму клопотанні зазначає, що сума заборгованості відповідача становить 10 000 доларів США, а тому заходи забезпечення позову, на її думку є співмірними із заявленими позовними вимогами. Однак, належного обґрунтування, як-то вартості нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та доказів на підтвердження вказаного твердження позивачем до суду не надано.

Також, суд зазначає, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 423618989 від 22.04.2025 року на об`єкт нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку, загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м. (житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить на праві власності ОСОБА_2 ), на який позивач просить накласти заборону відчуження та арешт, вже накладено обтяження 01.11.2024 року у вигляді арешту нерухомого майна, обтяжувач: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, особа майно/права якої обтяжені ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача заявлені в клопотання про забезпечення позову стосуються майнових прав на нерухоме майно, а саме частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають предмету позову та заявленим позовним вимогам щодо стягнення заборгованості за договором позики, та відповідно вжиття вказаних заходів ніяким чином не впливає на утруднення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки заявлені в ній вимоги не відповідають предмету спору, не впливають на утруднення виконання рішення в майбутньому, а також заявник посилається на загальні підстави забезпечення позову, тоді як доказів щодо необхідності його забезпечення та існування реальної загрози не виконання рішення суду, до суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -М. Ю. Онупко