Справа 688/755/25
№ 2/688/502/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

21 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

18.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що 13.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8500 грн строком на 350 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 8500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 15.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2024 року, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, загальна сума кредиту становила 13500 грн. Свої зобов`язання ТОВ «Лінеура Україна» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , а відповідач вчасно їх не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором.

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Відповідно до умов договору факторингу від 25.10.2024 року до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 96487,62 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13500 грн та за процентами в розмірі 76237,62 грн, штрафні санкції в розмірі 6750 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Оскільки відповідач добровільно заборгованість за договором №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2024 року не сплатила, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в розмірі 124837,62 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13500 грн, за процентами нарахованими первісним кредитором в розмірі 76237,62 грн, за процентами нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 104 календарних днів в розмірі 35100 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у судове засідання не з`явився, проте адвокат Столітній М.М. в системі «Електронний суд» подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 год 00 хв 21.03.2025 року, який відкладено до 09 год 30 хв 21.04.2025 року; за клопотанням представника позивача витребувано в АТ «ПУМБ» письмові докази, що містять банківську таємницю.

21.04.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 13.03.2024 року ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» уклали договір №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладання цього договору сторонами здійснювалося за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету (далі Кредитний договір).

Відповідно до п.п. 9.7.1. Кредитного договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

За умовами договору товариство надало клієнту кредит у розмірі 8500 грн для споживчих (особистих) потреб, строком на 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів, з фіксованою ставкою, стандартна процентна ставка 2,50% в день (912,50% річних). Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 133839,05% річних, загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 82875 грн, що відображено в паспорті споживчого кредиту та в додатку №1 до договору про надання коштів таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якими відповідач ознайомилася та підписала електронним підписом одноразового ідентифікатора.

Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі.

Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта.

Відповідно до п.3.1. Кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно з Графіком платежів.

Пуктом 6.1 Кредитного договору передбачено, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Кредитний договір підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача ОСОБА_1 , про що свідчить п. 10 Договору «Реквізити та підписи сторін».

Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ТОВ «Лінеура України» виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 8500 грн, а остання їх отримала.

Перерахування грошових коштів в розмірі 8500 грн на картку відповідача ОСОБА_1 було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Пейтек Україна», яке відповідно до умов договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024 року зобов`язалось надати технічну можливість в перерахуванні коштів

З повідомлення №12 від 01.11.2024 року ТОВ «Пейтек Україна» слідує, що 13.03.2024 року було успішно перераховано кошти в розмірі 8500 грн на платіжну карту клієнта від ТОВ «Ленеура Україна, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» b61397da-891a-45c7-9c39-9f56ca3a63de, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 0346506, призначення платежу зарахування на карту № НОМЕР_3 .

15.03.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі укладено додатковий договір до договору №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2024 року, згідно умов якого товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повенути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим договором становить 5000 грн.

Згідно п. 1.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) 13500 грн.

Відповідно до п. 1.5 договору строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними.

Свої зобов`язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ТОВ «Лінеура України» виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 5000 грн, а остання їх отримала.

Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов договору на переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, укладений між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», зобов`язалось надати технічну можливість в перерахуванні коштів.

З повідомлення №2175-0111 від 01.11.2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» слідує, що 15.03.2024 року було успішно перераховано кошти в розмірі 5000 грн на карту № НОМЕР_3 , номер транзакції в системі іРау.uа 357342364, призначення платежу зарахування 5000 грн на карту НОМЕР_3 .

Відповідно до повідомлень АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/2586БТ від 26.02.2025 року та №КНО-07.8.5/2820БТ від 05.03.2025 року на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні. 13.03.2024 року була проведена операція на суму 8500 грн з використанням сервісу переказу коштів через АТ ПУМБ - ТОВ «Пейтек Україна». В банку наявна інформація щодо операції, а саме 13.03.2024 року на карту № НОМЕР_4 , яка випущена на ім`я ОСОБА_1 , зараховані кошти в сумі 8500 грн. В результаті аналізу операцій, здійснених по карті №292519, яка відкрита ім`я ОСОБА_1 за 15.03.2024 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів в сумі 5000 грн через сервіс іншого банку- ID еквайеру PJSK Bank Vostok.

ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконувала, в результаті чого на станом на 25.10.2024 року утворилась заборгованість розмірі 96487,62 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13500 грн, по процентам в розмірі 76237,62 грн, штрафних санкцій в розмірі 6750 грн, що підтверджується наданим ТОВ «Лінеура Україна» розрахунком заборгованості.

25.10.2024 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Кдієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або настане в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 96487,62 грн, з яких 13500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 76237,62 грн - сума заборгованості за процентами, 6750 грн - штрафні санкції.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №4468692 про надання споживого кредиту від 13.03.2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 06.02.2025 року становить 124837,62 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13500 грн, за процентами нарахованими первісним кредитором в розмірі 76237,62 грн, за процентами нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за період з 26.10.2024 року по 06.02.2025 року, тобто за 104 календарних днів розмірі 35100 грн.

Нараховані ТОВ «Лінеура Україна» відповідно до п. 6.4 Договору штрафні санкції в сумі 6750 грн позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» були списані відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях..

Мотиви та висновки суду

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.03.2024 року та 15.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатковий договір до договору №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач підписала кредитні договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладені кредитні договори було розміщено в особистому кабінеті відповідача ОСОБА_1 , якій були надані кредитні кошти в розмірі 13500 грн шляхом переказу на її картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Отже, кредитні договори укладались дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Договір укладено згідно з ч. 2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме вона зареєструвалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна».

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Після підписання кредитного договору у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Вматеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4468692 від 13.03.2024 року та додаткового договору до договору №4468692 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2024 року, відповідач отримала та користувалась кредитними коштами, що відображено в розрахунках заборгованості.

Відповідно до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (після перейменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), а тому позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав на правомірних підставах.

Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості суду надано не було.

Розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок.

Враховуючи викладене, змагальність та диспозитивність цивільного судочинства, суд дійшов висновку позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 124837,62 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13500 грн, за процентами нарахованими первісним кредитором в розмірі 76237,62 грн, за процентами нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за період з 26.10.2024 року по 06.02.2025 рокув розмірі 35100 грн, які нараховані в межах строку, на які надавався кредит (350 днів).

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що сплачений позивачем при зверненні до суду згідно платіжної інструкції №598 від 06.02.2025 року, підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується договором №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, заявкою №6674 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, актом №6674 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, суд виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 10000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн.

На підставі ст.ст. 205, 207, 512, 514, 516, 526, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, ст.ст. 11,12,13 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4468692 від 13 березня 2024 року та додатковим договором від 15 березня 2024 року за тілом кредиту в розмірі 13500 гривень, за процентами, нарахованими первісним кредитором в розмірі 76237 гривень 62 копійки, за процентами, нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 104 календарних дні в розмірі 35100 гривень, а всього 124837 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК