Справа № 282/1672/24
Провадження № 2/282/86/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Наумчук-Їлмаз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

У С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 , в якому просить ухвалити рішення про визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку спадкоємства за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Любарського району Житомирської області, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Любарського району Житомирської області у віці 57 років помер батько позивачки ОСОБА_5 .

Позивачка являється спадкоємицею всього майна померлого батька ОСОБА_5 за заповітом.

Серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа №60/2012 до майна померлого ОСОБА_5 , який в свою чергу залишив на ім`я ОСОБА_1 заповіт, яким заповів усе своє майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Однак оформити спадщину на житловий будинок позивачка не в змозі через відсутність правовстановлюючих документів на будівлю, а видача Свідоцтва про право власності на будівлю покійному законом не передбачена, про що нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №117/02-31 від 16.07.2024. А тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

03 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року витребувано в приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М. спадкову справу заведену до майна померлого ОСОБА_5 . Ухвала суду повернулася на адресу суду з відміткою "припинив діяльність в зв`язку із смертю".

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву спадкову справу заведену до майна померлого ОСОБА_5

20 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3 . Статус ОСОБА_4 визначено третьою особою без самостійних вимог.

Позивачка та її представник у підготовче засідання, призначене на 13 год 00 хв 24 квітня 2025 року не з`явилися. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи просить провести без її участі.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява, в якій ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 про визнання права власності визнає. Справу просить розглядати без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №59.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , її батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №41.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Любарського району Житомирської області у віці 57 років помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №16.

Із заповіту посвідченого секретарем Громадської сільської ради Любарського району слідує, що ОСОБА_5 на випадок своє смерті зробив таке розпорядження: все майно, яке на день його смерті буде йому належати, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, а також все те, на що за законом матиме право заповідає своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виписка із погосподарських книг вказує, що житловий будинок 1985 року забудови з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, яка передана у приватну власність загальною площею 0,25 га.

Згідно виписок за 1991-2024 роки головою двору значилась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і до складу її сім`ї входили: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 головою двору значився ОСОБА_5 , і до складу його сім`ї входили: дружина ОСОБА_3 , син- ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 .

На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 до складу його сім`ї входили: дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 .

Довідка видана архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області вказує на те, що Рішенням №5 виконавчого комітету Стрижівської сільської ради від 21.06.1994 ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,04 га для ведення особистого підсобного господарства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Прогонного Є.М. від 16 липня 2024 року №117/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 на житловий будинок (з господарськими будівлями та спорудами).

Довідка видана 04 липня 2024 року КП «Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації» №1341 вказує, що на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 р. право власності не зареєстровано, правоустановчий документ не оформлений.

Оціночна вартість житлового будинку та господарських будівель складає 339177 грн.

Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2024 №404750221, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Із матеріалів спадкової справи №60/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 . Відомості про наявність інших спадкоємців ОСОБА_5 в спадковій справі відсутні.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч.9 ст.141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати позивача не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , громадянкою України, в порядку спадкоємства за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Громада Любарського району Житомирської області право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач