Справа № 459/840/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Львівське лісове господарство ДП «Ліси України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісу,

в с т а н о в и в:

Позивач з даним позовом та просить стягнути з відповідача 23322,40грн. заподіяної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 13.02.2024р. близько 20.45год. в кварталі 15 Низівського лісництва Філії «Львівське лісове господарство ДП «Ліси України» ОСОБА_1 , не маючи лісорубного квитка чи іншого дозволу на рубку, вчинив незаконну рубку двох дерев (сухостій) породи «Береза», діаметром пня 40см та 69см.

Розмір збитків, завданих державі такою незаконною порубкою становить 23322,40грн.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 13.02.2024р. кварталі 15 Низівського лісництва Філії «Львівське лісове господарство ДП «Ліси України», що на території вчинив незаконну порубку двох дерев породи «Береза», діаметрами пнів 40см та 69см, внаслідок чого державі завдано шкоду на суму 23322,40грн., що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення, розрахунком, польовою переліковою відомістю.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Аналогічні за змістом положення також містяться в ст. 324 ЦК України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

Згідно до п. п. 3, 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Статтею 65 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення.

Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2024 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України (крім надходжень, визначених абзацом другим статті 10 цього Закону), з урахуванням особливостей, визначених пунктами 17 та 56 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, абзацом четвертим частини першої статті 42 цього Закону.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Судом встановлено, що постановою Філії «Львівське лісове господарство ДП «Ліси України» відповідача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн. та внаслідок незаконної порубки дерев було завдано навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 23322,40грн.

Доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму відповідачем до суду не надано, а тому суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, які є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача плачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Белзької міської ради Львівської області 23322 (двадцять три тисячі триста двадцять дві)грн. 40коп. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порукбкою дерев.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Філії «Львівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 3028 (три тисячі двадцять вісім)грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: Філії «Львівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , місцезнаходження: вул.Яворницького,8Б, м.Львів.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович