СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21058/24

пр. № 2/759/966/25

24 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києвам Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить на підставі ст.1166 ЦК України відшкодувати завдану в результаті ДТП майнову шкоду у розмірі 125922,82 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вказаних вимог, позивач зазначає, що внаслідок скоєного 11.10.2021 р. ДТП, яке відбулось з вини відповідача, позивач отримав майнову шкоду, яку слід стягнути з відповідача на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Окрім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач, як його власник зазнав також душевних страждань, що відповідно до положень ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди. Виходячи з вимог розумності та справедливості, позивач вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача становить 10000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 14.10.2024 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

07.11.2024 р. позивачем подано до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2021 року о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Зодчих, 30, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед розворотом не зайняв завчасно крайнє ліве положення на проїздній частині та здійснив зіткнення з автомобілем "Форд" д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 17.12.2021 р. (ун.№ 759/25236/21) визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП.

Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автомобіля "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 має посвідчення водія категорії В від 27.11.2008 року.

Згідно договору оренди легкого автомобіля №356 від 09.07.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , орендодавець передає орендарю в строкове платне користування автомобіль марки "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 , а орендар приймає зазначений транспортний засіб в тимчасове користування.

Згідно п.2.3. орендар зобов`язаний усувати наслідки ДТП та пошкоджень транспортного засобу, які виникатимуть під час його використання орендарем.

Згідно п. 5.1. договору, цей договір вступає в дію з дати його підписання і є чинним до 31.12.2021 р., але не менше двох календарних місяців.

Своєю заявою від 09.07.2021 р. ОСОБА_2 погодився на укладення договору оренди транспортного засобу №356 від 09.07.2021 р. без нотаріального посвідчення.

Розпискою від 09.07.2021 р. ОСОБА_2 зобов`язався наглядати за автомобілем "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 та підтримувати в належному стані, у разі виникнення ДТП за його вини зобов`язався за свій кошт відремонтувати або компенсувати збитки на його відновлення згідно акту виконаних робіт.

Актом прийому-передачі автомобіля від 09.07.2021 р. орендодавець передав, а орендар прийняв автомобіль "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №08-09-2024 від 02.10.2024 р. вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу "Шевролет", д.н.з. НОМЕР_1 з врахуванням фізичного зносу складників становить 125922,82 грн.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Натомість договір оренди транспортного засобу №356 від 09.07.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не посвідчений нотаріально. Недотримання нотаріальної форми посвідчення правочину щодо якого в законі зазначено обов`язкову умову його нотаріального посвідчення дає підстави для висновку про нікчемність правочину (ч. 1 ст. 209, 215, ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Тому, договір оренди транспортного засобу №356 від 09.07.2021 р. не є належним та допустимим доказом у справі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

В даному випадку відносини страхування між сторонами не виникли.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 14.04.2022 р. у справі N 205/7747/18: "Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", внаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача було пошкоджено транспортний засіб позивача, у добровільному порядку збитки не відшкодовані, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 125922,82 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (втому числі інтелектуальної),прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи, що позивач не надав належних та достатніх доказів спричинення діями відповідача йому моральної шкоди, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (92,6%) з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1258,60 грн., 3704,00 грн. витрат пов`язаних з проведення автотоварознавчого дослідження. Слід зазначити, що витрати з оплати послуг з друку матеріалів позовної заяви не належать до судових витрат, а тому відшкодуванню не підлягають.

Керуючись: ст.ст. 6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) майнову шкоду у розмірі 125922,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1258,60 грн., 3704,00 грн. витрат пов`язаних з проведення автотоварознавчого дослідження.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова