1Справа № 335/1591/25 2/335/1407/2025
14 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мар`єнко Вікторії Юріївни до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр Анна Ігорівна про визнання права власності на спадкове майно, стягнення суми недоотриманої пенсії, -
Адвокат Мар`єнко В.Ю. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. про визнання права власності на спадкове майно, стягнення суми недоотриманої пенсії, в обґрунтування позову зазначивши наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 до дня смерті перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 року у справі №280/903/24 ОСОБА_2 за життя було проведено перерахунок пенсії відповідачем, внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата у розмірі 273 957,18 грн., яка йому не була виплачена.
Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, на підставі її заяви 12.09.2024 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. заведено спадкову справу після померлого ОСОБА_2 .
Посилаючись на неможливість оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 на недоотриману ним за життя пенсію у розмірі 273 957,18 грн. та стягнути її з Відповідача, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою судді від 21.02.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов.
10.03.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців та їх стягнення спадкоємцем, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою суду від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позов підтримує та наполягає на його задоволенні.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 17.01.1975 року Шевченківським ВРАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 року (справа № 280/903/24) було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 № 910/с від 19.12.2023 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, починаючи з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1070 (а.с. 16).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 і є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину (а.с. 10).

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.02.2025 року ОСОБА_2 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебував на обліку в Головному управлінні, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/9034/24 Головним управлінням йому за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась заборгованість за рішенням суду (розрахунок додається). Зазначено, що згідно ст. 61 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, суми заборгованості за рішенням суду не включаються до складу спадщини (а.с. 8).

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зі змісту положень даної статті вбачається забезпечення у першу чергу права осіб, зазначених у ній, на отримання неодержаної за життя спадкодавцем нарахованої пенсії у встановлений строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку про те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таким чином, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких обмежень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Таким чином, норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не обмежують права на отримання недоотриманої померлим пенсії в порядку спадкування позивачем, яка є членом сім`ї спадкодавця і єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, у зв`язку з чим, суд не погоджується з доводами відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, викладеними у відзиві. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що нараховані спадкодавцю суми пенсії не були отримані ним з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, отже, в силу вищенаведених положень Закону, їх виплата не обмежується будь-яким строком.

Згідно з розрахунком відповідача від 12.06.2024, здійсненим на підставі рішення суду, на доплату (виплату, утримання) пенсії, ОСОБА_2 нараховано суми доплат за період з квітня 2019 року по червень 2024 року у розмірі 273 957,18 грн., які нараховані, але не були виплачені, що підтверджується витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 14-15).

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 за життя набув права на пенсію у зазначеному розмірі та у зв`язку з тим, що позивач не зверталася до відповідача з відповідними заявами для її виплати у вищезазначеному порядку, нарахована і недоотримана померлим пенсія входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Котляр А.І. від 24.01.2025 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач, яка є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, набула право на отримання невиплаченої спадкодавцю пенсії у повному обсязі, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 гривень, які підтверджуються платіжною інструкцією № 0.0..1 від 18.02.2025 року, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мар`єнко Вікторії Юріївни до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр Анна Ігорівна про визнання права власності на спадкове майно, стягнення суми недоотриманої пенсії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_2 у розмірі 273 957 (двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 18 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 273 957 (двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 18 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя В.В. Калюжна