ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 638/13943/21

провадження № 22-ц/818/2558/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , Нововодолазька селищна рада, Харківська міська рада

треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна, Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові апеляційну скаргою Мякоти Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року в частині призначення експертизи ухвалену у складі судді Хайкіна В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання заповіту недійсним.

06.02.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олійник О.М. до суду надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. Проведення експертизи необхідне для встановлення справжності підпису на заповіті, а для цього необхідні спеціальні знання експерта-почеркознавця. Окрім цього, позивач зазначає, що до суду надано висновок експерта №3-29/10 від 29.10.2021 року, виконаний за заявою адвоката Олійник О.М., яким встановлено, що підпис на заповіті вчинено не ОСОБА_4 , а іншою особою. Позивачем вказано, що даний висновок не викликає сумніву, однак він виконаний на підставі технічної копії заповіту, а не на підставі оригіналу. В матеріалах справи наявні адресовані відповідачам листи, в яких адвокат просила відповідачів надати оригінал заповіту для проведення почеркознавчої експертизи, проте вказані листи були проігноровані. За таких обставин, для встановлення справжності підпису ОСОБА_4 на заповіті, необхідно провести судову почеркознавчу експертизу на підставі саме оригіналу цього документу, а тому виникла необхідність у його витребуванні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року клопотання про витребування доказів та призначення експертизи задоволено. Витребувано у законного представника малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 та у старости Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихлі Оксани Миколаївни оригінал заповіту, посвідченого старостою Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихлею О.М. 07.12.2018 року за реєстровим №2-48.

Призначено у цивільній справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення експерту поставлені питання:

1. Чи виконано рукописний текст: «Цей заповіт прочитано мною вголос і підписано власноруч ОСОБА_4 " у заповіті, посвідченому старостою Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихилею О.М. 07.12.2018 року за реєстровим №2-48, ОСОБА_4 ?

2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 під рукописним текстом «Цей заповіт прочитано мною вголос і підписано власноруч ОСОБА_4 .» на заповіті, посвідченому старостою Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихилею О.М. 07.12.2018 року за реєстровим №2-48, - тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3. Чи виконано підпис від іменті ОСОБА_4 у графі: «ПІДПИС:» на заповіті, посвідченому старостою Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихилею О.М. 07.12.2018 року за реєстровим №2-48, - тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витрати на проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Попереджено ОСОБА_1 про необхідність сплати коштів за проведення експертизи у строк, який буде встановлено експертною установою та наслідки несплати, передбачені статтею 109 ЦПК України.

На час проведення експертизи провадження у цивільній справі №638/13943/21 зупинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що клопотання вирішено судом з порушенням норм процесуального права. Суд при призначенні почеркознавчої експертизи не встановив, чи наявний порівняльний матеріал (зразки почерку /підпису/ передбачуваного виконавця Сметаніної Н.А.), не ознайомив сторони із зібраним порівняльним матеріалом для встановлення достовірності зразків (безсумнівної належності рукописів, підписів ОСОБА_4 ), що будуть надані на експертизу, їх належної якості та достатньої кількості тощо, не вислухав думку сторін щодо прийнятності отриманих документів в якості порівняльного матеріалу для призначення експертизи. Суд першої інстанції не врахував, що визнання заповіту недійсним не тягне для позивача жодних правових наслідків, оскільки вона не є учасником спадкових правовідносин після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є заінтересованою особою, яка наділена правом на звернення до суду з позовом про визнання заповіту недійсним.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть від 17.09.2019 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8).

Даними довідки приватного нотаріуса Прядко О.С. від 04.09.2020 року підтверджується, що після померлої ОСОБА_4 крім ОСОБА_1 спадщину ніхто не відкривав ( а.с. 16).

Листом від 14.05.2021 приватним нотаріусом Прядко О.С. була надана відмова про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова обгрунтована тим, що під час перевірки в Спадковому реєстрі було виявлено заповід, якого під час заведення спадкової справи не було виявлено. Вбачаючи, що можливий спір, нотаріус повинна надати правову оцінку заповіту та перевірити чинність його на момент смерті заповідача, встановити коло спадкоємців за заповітом (чи прийняли вони спадщину) та майно, яке охоплює заповіт (а.с. 17).

Відповідно до заповіту від 07.12.2018 року ОСОБА_4 все майно заповіла ОСОБА_2 , 27.05.2021 з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Прядко О.С. посилаючись на ч.4 ст. 1268 ЦК України зазначила, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , її малолітній син ОСОБА_2 , фактично прийняв.( а.с. 18 20).

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що спірний договір підписано не ОСОБА_4 ( а.с. 2 6).

За змістом заперечень ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2024 року 13.03.2023 до суду надійшла змінена позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю з 2006 року до 14.09.2019 року; визнання недійсним заповіту від імені ОСОБА_4 на користь малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчеого старостою Староводолазького старостинського округу №2 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Хихлею О.М. 07.12.2018 року за реєстровим №2-48; стягнення з відповідачів судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи ( а.с. 29 31).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2024 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, що підтверджується даними відкритого Єдиного реєстру судових рішень.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, слід враховувати низку фактів: 1. чи має значення для справи факт, який експерт має встановити. 2. чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі. 3. які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Призначаючи судову експертизу, суд повинен чітко визначити предмет експертизи, тобто обставини, що мають значення для справи та потребують встановлення із застосуванням спеціальних знань експерта.

Згідно ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи (ч.1 ст. 107 ЦПК України).

Оскільки предметом доказування по даній справі є встановлення відсутності волевиявлення позивача на укладення спірного заповіту суд, керуючись вищезазначеними нормами процесуального права та врахувавши, що проведення експертизи має суттєве значення по справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Вільні зразки підпису ОСОБА_4 , що необхідні для проведення експертизи можуть бути надані додатково, на виконання вимоги експерта про їх кількість та період складання.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не є учасником спадкових правовідносин після смерті ОСОБА_4 , спростовується наданими суду даними про її звернення до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Існування між сторонами у справі спору про право підтверджується зверненням позивача до суду з дійсним позовом, що був змінений у 15.10.2024.

Під час вирішення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що для правильного з`ясування обставин справи та вирішення заявлених позовних вимог необхідне застосування спеціальних знань в іншій сфері, ніж право.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування не вбачається.

Тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мякоти Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2025 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Ю.М. Мальований