Справа № 521/4916/25
УХВАЛА

про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції

22.04.2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву представника особи, стосовно якої розглядається справа адвоката Болотіна Андрія Євгеновича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа, Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа, Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

22.04.2025 до суду від представника особи, стосовно якої розглядається справа - адвоката Болотіна А.Є. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому він просить суд надати йому можливість приймати участь у судовому засіданні призначеному на 14.05.2025 року об 13 годині 00 хвилин у режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Дослідивши матеріали зазначеної заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Всупереч положенням ч. 2 ст. 212 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів направлення копій клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції іншим учасникам справи. Відомості щодо виконання такої вимоги процесуального закону в тексті клопотання також відсутні.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Згідно з ч. 5 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Керуючись ст.ст. 212, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника особи, стосовно якої розглядається справа адвоката Болотіна Андрія Євгеновича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа, Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Я. Роїк