Справа № 930/471/25
Провадження № 22-ц/801/945/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 рокуСправа № 930/471/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 930/471/25 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025, постановлену у складі судді Алєксєєнко В. М. в приміщенні суду в м. Немирів, -

в с т а н о в и в :

27.02.2025 ОСОБА_1 звернулась у суд із заявою (вх № 1334/25) про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви до ТОВ «Нафтогаз», ТОВ «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання безпідставними нарахованого боргу за спожитий газ та розподіл природного газу шляхом заборони ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільчі мережі України», а також будь-яким іншим органам, підприємствам, установам та організаціям за зверненням ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільчі мережі України» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо примусового припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 ..

Заяву обґрунтовано тим, що на праві приватної власності заявниці належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 150.9 кв. м. Будинок заявниці газифіковано, постачальником природнього газу до будинку з 1.05.2022 є ТОВ «ГК «Нафтогаз України», послуги з розподілу природнього газу надає ТОВ «Газорозподільчі мережі України» з 1.10.2023.

30.03.2023 на електронну адресу заявниці надійшло повідомлення від ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в якому вказано, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість за постачання природного газу через те, що ПАТ «Вінницягаз» за грудень 2022 року надав показник 5512,63 м3 використаного нею газу на суму 43863,39 грн., а також порекомендувало їй, якщо вона не згодна з нарахованими об`ємами звернутися до ПАТ «Вінницягаз» для їх корегування і лише після того як ТОВ «ГК «Нафтогаз України» отримає скориговані дані від облгазу, за її рахунком буде проведено перерахунок суми до оплати.

Зазначає, що з листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України» вбачається, що товариству відомо, що заборгованість ОСОБА_1 виникла через некоректну подачу ПАТ «Вінницягаз» показника лічильника за грудень 2022 року.

ТОВ «Нафтогаз» та ТОВ «Газорозподільчі мережі України» безпідставно намагаються покласти на заявницю зобов`язання зі сплати неіснуючої заборгованості за період споживання, а заходи позасудового врегулювання даного спору не дали результату та фактично проігноровані як ТОВ ГК «Нафтогаз» так і ТОВ «Газорозподільчі мережі України», у зв`язку з чим у ОСОБА_1 виникла необхідність звернутись з позовною заявою до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та ТОВ «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_1 отримано письмове повідомлення від ТОВ «Газорозподільчі мережі України» про припинення газопостачання (розподілу) природного газу від 10.02.2025.

Таким чином існує реальна загроза порушення прав заявниці, як споживача щодо отриманнями нею послуг з постачання природного газу в період розгляду спору щодо наявності чи відсутності в неї заборгованості за спожитий природний газ. Відключення природного газу в зимово-весняний період, в період опалювального сезону становитиме загрозу для здоров`я та життя та у разі встановлення судом незаконності дій ТОВ ГК «Нафтогаз» та ТОВ «Газорозподільчі мережі України», в подальшому може потягти судові спори щодо відшкодування завданої шкоди та відновлення газопостачання. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025 заяву задоволено. Заборонено ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України», а також будь-яким іншим органам, підприємствам, установам та організаціям за зверненням ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо примусового припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Газорозподільні мережі України» подано апеляційну скаргу (вх 3024 від 17.03.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати в частині заборони ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо примусового припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 ..

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вимогою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо; в заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтування взаємозв`язку між вимогами скасувати нарахування за розподіл та постачання природного газу з вимогою забезпечити позов шляхом заборонити вчиняти дії щодо припинення газопостачання, та не доведено, яким чином незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення в частині саме зняття заборгованості з особового рахунку заявника; ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в якому, крім іншого, просила визнати борг за послуги із розподілу природного газу в сумі 12024,27 грн таким, що нарахований ТОВ «Газорозподільні мережі України» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 безпідставно та зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 нараховану заборгованість в сумі 12024,27 грн; суд не звернув увагу на те, що ініціатором з припинення газопостачання на об`єкт заявника виступає постачальник природного газу ТОВ «ГК Нафтогаз України» з огляду на наявність заборгованості з постачання природного газу; ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператор ГРМ, не виступає самостійним ініціатором з припинення газопостачання, а лише виконавцем наданого йому ТОВ «ГК «Нафтогаз України» доручення; заборона припиняти газопостачання споживачу є перешкодою у здійсненні господарської діяльності та порушує законні права відповідачів, передбачені чинними нормативно-правовими актами у газовій галузі; зміст оскаржуваної ухвали прямо забороняє ТОВ «Газорозподільні мережі України» вчиняти дії по припиненню газопостачання, навіть у випадку виникнення аварійної ситуації на об`єкті споживача, чи аварійної ситуації на вуличному газопроводі, при яких необхідно припинити газопостачання споживачам; оскаржувана ухвала порушує права ТОВ «Газорозподільні мережі України» та негативно впливає на господарську діяльність товариства.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.03.2025 поновлено ТОВ «Газорозподільні мережі України» строк на апеляційне оскарження ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025 по справі № 930/471/25. Відкрито апеляційне провадження у справі № 930/471/25 за апеляційною скаргою ТОВ «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025. Надано учасникам справи 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України.

Копію ухвали 25.03.2025 отримано ОСОБА_1 26.03.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документа.

Крім цього, зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить підтвердження про отримання 18.03.2025 в Електронному суді документів учасником справи.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

23.04.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 4571) ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі, в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення залишити без змін.

У судовому засіданні представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Приданчук В. В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Суду пояснив, що наявність оскаржуваної ухвали може призвести до невідворотних наслідків, оскільки при виявлені пошкоджень чи витоку газу, наявна ухвала суду буде перешкодою для відключення газопостачання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи /а. с. 76-78/.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Приданчука В. В., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга подана ТОВ «Газорозподільні мережі України» на ухвалу суду в частині задоволених вимог щодо заборони саме даному товариству вчиняти дії. Однак, враховуючи неможливість окремого розмежування надання та виконання послуг з постачання природнього газу та розподілу газу, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для виходу за межі апеляційної скарги та перегляду ухвали повністю.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України» існує спір щодо нарахування заявниці боргу за спожитий газ та послуг розподілу, з яким вона не згодна та буде оспорювати в суді. ОСОБА_1 отримано письмове повідомлення від ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення газопостачання (розподілу) природного газу від 10.02.2025. Припинення газопостачання (відключення) домогосподарства в зимово-весняний період 2025 року створить загрозу життю заявниці та її родини, позбавить можливості опалення будинку та готування їжі заявниці, що обумовлює наявність підстав для забезпечення позову у вигляді необхідності забезпечення ефективного захисту життя заявниці.

Суд зазначив, що саме такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України» домогосподарства по адресі: АДРЕСА_1 , чиї дії заявниця має намір у судовому порядку оскаржити, є достатнім і співмірним із заявленими заявницею вимогами, відповідає вимогам Закону та в той же час не буде порушувати прав відповідних товариств.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції помилковим, зроблений з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої та четвертої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина перша, друга статті 149 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (пункт 3, 4 частини першої статті 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, а також не вирішується наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вимогою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, майбутній спір має стосуватися правомірності нарахування позивачці заборгованості за спожитий природній газ за період з травня 2022 року по листопад 2023 року.

Висновки суду першої інстанції про те, що припинення газопостачання (відключення) домогосподарства заявниці в зимово-весняний період 2025 року створить загрозу життю заявниці та її родини, позбавить можливості опалення будинку та готування їжі заявниці, що обумовлює наявність підстав для забезпечення позову у вигляді необхідності забезпечення ефективного захисту життя заявниці зроблені судом першої інстанції на припущеннях, що відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України заборонено.

Апеляційний суд зазначає, задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтування взаємозв`язку між вимогами визнати борг ща послугу із розподілу природного газу в сумі 12024,27 таким, що нарахований ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії заявниці безпідставним та зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії списати з особового рахунку заявниці нараховану заборгованість в сумі 12024,27 грн /а. с. 42/ з вимогою забезпечити позов шляхом заборонити вчиняти дії щодо припинення газопостачання, та не доведено, яким чином незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення в частині саме зняття заборгованості з особового рахунку заявника. Тобто, вид забезпечення позову не є співмірним із позовними вимогами ОСОБА_1 ..

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ініціатором з припинення газопостачання на об`єкт заявника виступає постачальник природного газу ТОВ «ГК Нафтогаз України» /а. с. 18/ з огляду на наявність заборгованості за постачання природного газу, тоді як ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператор ГРМ, не виступає самостійним ініціатором з припинення газопостачання, а лише виконавцем наданого йому ТОВ «ГК «Нафтогаз України» доручення.

Колегія суддів зазначає, що заборона припиняти газопостачання споживачу є перешкодою у здійсненні господарської діяльності та порушує законні права ТОВ «ГК Нафтогаз України» та ТОВ «Газорозподільні мережі України», передбачені чинними нормативно-правовими актами у газовій галузі, зміст оскаржуваної ухвали прямо забороняє ТОВ «Газорозподільні мережі України» вчиняти дії по припиненню газопостачання, навіть у випадку виникнення аварійної ситуації на об`єкті споживача, чи аварійної ситуації на вуличному газопроводі, при яких необхідно припинити газопостачання споживачам, оскаржувана ухвала порушує права ТОВ «Газорозподільні мережі України» та негативно впливає на господарську діяльність товариства.

Розглядаючи апеляційну скаргу Вінницький апеляційний суд виходить за межі доводів апеляційної скарги (частина четверта статті 367 ЦПК України), враховуючи те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали та вжито заходи забезпечення позову, за відсутності на те правових підстав, відтак колегія суддів вважає, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 27.02.2025 та відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, відповідно до яких, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, апеляційний суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025 у даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук

Повний текст постанови складено 24.04.2025.