П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року у складі судді Малюка В.М., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу №2н-1230/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом 22 вересня 2009 року за заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року відмовлено адвокату Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву адвоката Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу №2н-1230/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом 22.09.2009 за заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернуто заявнику без розгляду.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в межах справи №2н-1230/09, яка приєднана до матеріалів справи №308/11267/24, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на думку апелянта, судом першої інстанції порушено право сторони провадження на доступ до правосуддя, оскільки єдиним способом скасувати судовий наказ є подання заяви про скасування такого до суду, що його видав. Вказує, що в матеріалах справи №308/11267/24, до якої приєднані матеріали справи №2н-1230/09, міститься інформація про те, що саме 23.07.2024 заявнику стало відомо про винесення оскаржуваного судового наказу, на що вона й посилалася, подаючи заяву про скасування судового наказу. Вважає, що для встановлення даних обставин, а саме чи вручено судовий наказ боржнику, і чи є підстави для вирішення клопотання про поновлення процесуальних строків, оскільки такі в такому випадку не є пропущеними, суд першої інстанції повинен був дослідити справу, в якій видано судовий наказ. Вказує, що натомість суд, отримавши заяву про скасування судового наказу, присвоїв їй інший номер №308/12757/24, не приєднав до матеріалів справи №308/11267/24, чим, на думку апелянта, порушив положення ч.1 ст.171, ч.11 ст.33 ЦПК України.

У письмових поясненнях, які за своєю суттю є відзивом на апеляційну скаргу, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу капітал» - Скринник Н.В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість. Зазначає, що на дату ознайомлення боржника із матеріалами справи (23.07.2024) з дати видачі судового наказу (22.09.2009) минуло більше 14 років. За цей тривалий період судовий наказ, як виконавчий документ, неодноразово подавався до виконавчої служби для його примусового виконання. Вказує, що останній повертався стягувачу відповідно до написів, здійснених державними виконавцями, на судовому наказі 11.08.2010, 29.12.2010, 30.12.2015, 28.03.2017. Зазначає, що у зв`язку з цим державними виконавцями чотири рази виносилися постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього судового наказу та направлялися на адреси боржників, зокрема ОСОБА_1 . Звертає увагу, що 23.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2н-1230/09, виданого 22.09.2009 щодо боржника ОСОБА_1 . Вказує, що дане виконавче провадження триває й на момент подання даних письмових пояснень. Зазначає, що підтвердженням обізнаності боржника з оскаржуваним судовим наказам є факт стягнення з її заробітної плати щомісячно грошових коштів у розмірі 20% на виконання постанови приватного виконавця Лукеча О.В. від 09.11.2021.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк (п.10 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частини 6, 7 статті 127 ЦПК).

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 171 ЦПК визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання заяви про скасування судового наказу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на подання заяви про скасування судового наказу може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки боржника.

Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У рішенні в справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення) ЄСПЛ вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22.09.2009 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ у справі №2н-1230/09, яким суд наказав стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №ML-800/029/2006 від 05.04.2006 в розмірі 311 215,13 грн. Судовий наказ набрав законної сили 16.11.2009.

Звертаючись до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу, представник заявника зазначав, що з матеріалами справи за оскаржуваним судовим наказом він ознайомився 23.07.2024 при розгляді справи про заміну сторони виконавчого провадження, де ТОВ «Ескроу капітал» зазначає, що воно є правонаступником стягувача за оскаржуваним судовим наказом, а тому вважав, що строк на подання даної заяви не є пропущеним. Зазначав, що якщо суд вважатиме такий строк пропущеним, відтак заявник просить поновити його з дати фактичного ознайомлення з оскаржуваним наказом. Разом з тим, представником заявника до поданої ним заяви про скасування судового наказу не подано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що представник заявника пов`язує підстави для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу лише з моментом його ознайомлення із матеріалами справи за оскаржуваним судовим наказом, водночас останнім нічого не зазначено про те, коли самій боржниці стало відомо про наявність оскаржуваного судового наказу, з моменту видачі якого на час звернення до суду із вказаною заявою минуло більше 14 років.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судовий наказ повертався державним виконавцем стягувачеві без виконання 4 рази (11.08.2010, 29.12.2010, 30.12.2015, 28.03.2017).

23.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58970631 з виконання судового наказу №2н-1230/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 22.09.2009.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. №58970631 від 01.06.2024 на заяву АТ «ОТП Банк» щодо перерахованих на користь останнього коштів в межах виконавчого провадження 58970631 слідує, що у межах виконання вищевказаного виконавчого провадження 09.11.2021 приватним виконавцем по місцю отримання доходів боржником ОСОБА_1 (Ужгородська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 імені В.С. Гренджі-Донського Ужгородської міської ради Закарпатської області) скеровано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Зазначено, що у період з 09.11.2021 та станом на 01.06.2024 на рахунок приватного виконавця з місця отримання доходів боржника надходять кошти, з яких перераховано стягувачу кошти в розмірі 63 463,01 грн.

Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 31.03.2023, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. у рамках виконавчого провадження №5897063, слідує, що відповідно до довідки від 31.03.2023 та виписки від 30.03.2023 на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк» зараховується заробітна плата. З огляду на наведене, приватним виконавцем вирішено зняти арешт з коштів, які надходять як заробітна плата на зазначений вище рахунок.

Відповідно до довідки №167 від 31.03.2023, виданої директором Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 ім. В.С. Гренджі-Донського Ужгородської міської ради Закарпатської області М. Гринчук, слідує, що така видана ОСОБА_1 для пред`явлення по місцю вимоги.

Таким чином, можна зробити висновок, що боржнику ОСОБА_1 стало відомо про наявність оскаржуваного судового наказу набагато раніше, ніж 23.07.2024, коли її представник ознайомивився з матеріалами справи, а саме з початку звернення стягнення приватним виконавцем грошових коштів з її заробітної плати - 09.11.2021.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку для подання адвокатом Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу та повернення заяви про скасування судового наказу заявнику.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції положень ч.1 ст.171, ч.11 ст.33 ЦПК України, оскільки заяві про скасування судового наказу присвоєно інший номер справи 308/12757/24, а не приєднано до матеріалів справи №308/11267/24 колегія суддів зазначає наступне.

Заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (ч. 1 ст. 171 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст.33 ЦПК України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених участині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно із ч.11 ст.33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Порядок розподілу судових справ між суддями (на час постановлення оскаржуваної ухвали) визначено розділом 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року із змінами і доповненнями.

Вказаним положенням визначено, зокрема випадки розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді. Зазначені випадки не містять положень щодо передачі заяви про скасування судового наказу на розгляд раніше визначеному у судовій справі судді.

Пунктом 2.3.2.Положення встановлено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ.

При цьому Положенням визначено право Зборів суддів відповідного суду визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Разом з тим, апелянтом не додано до апеляційної скарги на підтвердження наведених доводів Засади використання автоматизованої системи документообігу Ужгородського міськрайонного суду у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, натомість у відкритому доступі наявні лише такі Засади у новій редакції, затвердженій після постановлення оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, визначення складу суду для розгляду справи за заявою адвоката Ракущинець А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу №2н-1230/09 здійснено за загальним правилом у порядку визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, що не суперечить положенням ст. 33 та 171 ЦПК України.

Таким чином, розгляд заяви про скасування судового наказу здійснено повноважним складом суду, доводи про її неприєднання до матеріалів справи №308/11267/24 правильність висновків суду про відсутність підстав для поновлення строку на звернення із заявою про скасування судового наказу не спростовують.

Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: