Провадження № 2-ві/932/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває заява про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року у цивільний справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

07 квітня 2025 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді, оскільки останній раніше вже розглядав вищезазначену справу та ухвалив заочне рішення. Наразі судді повторно передано справу для розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Так, заявник вказує, що суддя вже має сформовану позицію щодо предмету спору, що може вплинути на його неупередженість та об`єктивність при розгляді даної справи. У зв`язку із викладеним, задля непорушення принципу справедливого судочинства, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Панасенко О.В. просить відвести головуючого суддю.

09 грудня 2024 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська під голуванням судді Цитульського В.І. було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено частково.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, як передчасно поданій, оскільки останнім не було подано заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було розподілено у провадження судді Цитульського В.І.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

З огляду на заяву про відвід судді вбачається, що у провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №932/10515/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

09 грудня 2024 року у цій справі було ухвалене заочне рішення, яким позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 82 889,20 грн, три проценти річних у сумі 3 638,11 грн та судовий збір у сумі 1 073,60 грн. В іншій частині позовних вимог, а саме у стягненні інфляційних витрат та витрат на професійну правничу допомогу, було відмовлено.

01 квітня 2025 року відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення.

Аналізуючи норми глави 11 ЦПК України, якою врегульований порядок ухвалення заочного рішення, можна дійти висновку, що розгляд заяви про перегляд заочного рішення віднесений до компетенції складу суду, що ухвалив це рішення.

Так у частині 1 статті 284 ЦПК України зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Тобто, відповідно до норм ЦПК України саме Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І. уповноважений розглянути заяву про перегляд заочного рішення, подану відповідачем заявником ОСОБА_1 , оскільки саме цей склад суду ухвалив таке рішення.

Відтак, розгляд суддею Цитульським В.І. заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не може бути підставою для відводу судді від розгляду заяви.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, в тому числі, відповідно до п. 5 ч. 1 цієї статті, суддя не може розглядати справу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

У своїй заяві заявник висловлює сумнів щодо неупередженості судді Цитульського В.І., разом з тим будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують упередженість та необ`єктивність судді не надав.

Твердження, що суддя є упередженим, оскільки у нього сформувалась позиція щодо предмета спору не заслуговує на увагу, оскільки під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення будуть встановлюватись обставини, які є підставою для скасування заочного рішення, а не переглядатись предмет спору.

Окрім цього, частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантується кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1)чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи. У стороннього спостерігача не повинно бути сумнівів в об`єктивності здійснення суддею правосуддя.

Бангалорськими принципами поведінки суддів визначено, що обов`язок судді полягає не лише у винесенні справедливого і об`єктивного рішення, але й в тому, щоб винести його таким чином, щоб виключити будь-які сумніви в справедливості і неупередженості цього рішення, а також у чесності і непідкупності судді.

Враховуючи, що допустимих та належних доказів та доводів щодо упередженості судді Цитульського В.І. не надано, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою та надуманою, з огляду на що, у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Цитульского В.І. у справі № 932/10515/23 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Юдіна