Справа № 183/3158/25
№ 2/183/3143/25

У Х В А Л А
23 квітня 2025 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , БО «Благодійний фонд «Леви на джипі», ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, витребовування автомобіля та зобов`язання вчинення дій та про відшкодування збитків, -
в с т а н о в и л а:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , БО «Благодійний фонд «Леви на джипі», ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, витребовування автомобіля та зобов`язання вчинення дій та про відшкодування збитків.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 04 квітня 2025 року визначено детальний перелік недоліків позовної заяви, а також спосіб, порядок і строк їх усунення.
На виконання ухвали суду від 04 квітня 2025 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків.
Разом з тим, недоліки визначені ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року позивачем не усунуто, зокрема не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору. Представник позивача в своїй заяві зауважує, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки являється учасником бойових дій.
Однак, як вже зазначалося в ухвалі про залишення позову без руху від 04 квітня 2025 року, відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 (провадження N 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону №3551-XII.
Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку подана позовна заяву не стосується захисту прав позивача в розумінні ст.ст. 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Отже, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за зверненням до суду із позовом про визнання права власності на автомобіль, витребовування автомобіля та зобов`язання вчинення дій та про відшкодування збитків.
Отже, недоліки зазначені в ухвалі суду від 04 квітня 2025 року, позивачем не усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
В наданий судом строк позивач недоліки, зазначені в ухвалі суду від 04 квітня 2025 року не усунув.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява має бути визнана неподаною, та підлягає поверненню, оскільки позивачем не усунуто недоліки в спосіб та строк визначені ухвалою про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,
п о с т а н о в и л а:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , БО «Благодійний фонд «Леви на джипі», ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, витребовування автомобіля та зобов`язання вчинення дій та про відшкодування збитків, вважати неподаною та повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.