Справа №755/8052/24
Провадження №2-др/522/97/25
17 квітня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючої судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тодорова Анатолія Івановича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (уточненим) та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Рішенням суду від 31 березня 2025 року позовну заяву задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 7/100 часток об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на на 1/2 частку об`єкта майнових прав, а саме, квартиру АДРЕСА_2 5

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 7/100 часток об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частку об`єкта майнових прав, а саме, квартиру АДРЕСА_2 5.

Зустрічну позовну заяву залишено без задоволення.

06 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Тодоровим Анатолієм Івановичем подано клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, яке зареєстровано судом 07 квітня 2025 року, та у якому заявник просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 10 714,10 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року заяву прийнято до розгляду. Засідання по справі призначено на 17 квітня 2025 року.

11 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_2 надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 гривень та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення судового збору.

16 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 , у якій заявник просив відмовити у задоволенні клопотання про зменшення судових витрат.

16 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 про розгляд справи без участі,.

17 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_2 про розгляд справи без участі.

У судове засідання, призначене на 18 квітня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку із неявкою учасників справи, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тодорова Анатолія Івановича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Щодо витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне.

У заяві про ухвалення додаткового рішення заявник просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 10 714,10 гривень.

У заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу заявник зазначає про те, що витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню з огляду на те, в заяві про зміну предмету позову було зазначено, що вартість спільного майна подружжя становить 2 893 000,00 гривень, а тому, позивач повинен був сплатити в якості судового збору грошову суму у розмірі 15 140,00 гривень.

Суд не згоден з зазначеним через те, що відповідно до уточненої позовної заяви від 03.07.2024 року, ціна позову склала 1 071 410,00 гривень, що становила 1/2 частину від вартості спільного майна подружжя.

У зв`язку із цим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі:

- 5 783,65 гривень згідно квитанції від 08.05.2024 року №9341-5616-9160-8263 (а.с.10а);

- 4 930,45 гривень згідно квитанції від 02.07.2024 року №9347-0589-8190-0461 (а.с.63а).

Згідно заяви про зміну предмету позову від 26.09.2024 року, вартість спільного майна подружжя склало 3 346 590,00 гривень, тоді як розмір позовних вимог, що стосувався безпосередньо позивача складав 1 673 295,00 гривень.

У зв`язку зі зміною предмету позову, позивачем додатково було сплачено судовий збір у розмірі 4 425,90 гривень.

Загальний розмір суми сплаченого судового збору склав 15 140,00 гривень, тобто, максимальний розмір судового збору у разі звернення до суду фізичної особи із позовом майнового характеру.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову з урахуванням усіх змін склала 1 673 295,00 гривень.

Розмір задоволених позовних вимог склав 1 446 500,00 гривень.

Питома вага розміру задоволених позовних вимог 0,864 (1 446 500/1 673 295).

Розмір судового збору, пропорційний задоволеним позовним вимогам 13 080,96 гривень.

Проте, у заяві позивач просить стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 10 714,10 гривень.

У ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно Постанови ВС від 20.04.2023 у справі № 640/1133/20, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 суми сплаченого судового збору у розмірі 10 714,10 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

03 квітня 2024 року між АО «ВЕРІТАС» в особі голови адвоката Свіденка Костянтина Борисовича та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №01-04-24, за яким АО взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту за його дорученням на умовах та в порядку, визначеному договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу.

У п.4.1. Договору зазначено, що клієнт сплачує АО гонорар, у розмірі, вказаному в акті виконаних робіт за договором.

Згідно акту про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 03.04.2024 року №01-04/24, що складений 04 квітня 2025 року, адвокатом були надані наступні види послуг:

- аналіз та опрацювання наданих клієнтом матеріалів та документів, а також судової практики (дві години витраченого часу);

- досудове врегулювання спору (одна година витраченого часу);

- підготовка а/з (одна година витраченого часу);

- підготовка та подача позовної заяви (три години витраченого часу);

- підготовка та подача клопотання про витребування доказів (година витраченого часу);

- підготовка та подача уточненого позову (година витраченого часу);

- підготовка та подача відповіді на відзив (година витраченого часу);

- підготовка заяви на проведення експертизи та направлення її на адресу Одеського НДККЦ МВС України (дві години витраченого часу);

- підготовка а/з (година витраченого часу);

- підготовка а/з (година витраченого часу);

- підготовка заяви про залишення без виконання заяви про експертне дослідження та її направлення на адресу Одеського НДЕКЦ МВС України (година витраченого часу).

Загальна вартість виконаних робіт склала 15 000,00 гривень.

Згідно квитанції від 04.04.2025 року №, ОСОБА_1 сплатила на користь АО «ВЕРІТАС» грошову суму у розмірі 15 000,00 гривень в якості виконання умов договору.

Також, 27 серпня 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №27/08-24ц, за яким клієнт доручив адвокату здійснювати представництво його інтересів в суді під час розгляду цивільної справи №755/8052/24.

У додатковій угоді до договору від 27 серпня 2024 року сторони погодили, що гонорар за виконання доручення клієнта складається із розрахунком 1 000,00 гривень за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг), що складений 31 березня 2025 року, адвокатом були надані наступні види послуг:

- усна консультація клієнта 2 000,00 (дві години витраченого часу);

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, аналіз актуальної судової практики 3 000,00 гривень (три години витраченого часу);

- підготовка відзиву, клопотання про долучення доказів, клопотання про витребування доказів, клопотання про зміну предмету, заперечення на клопотання щодо призначення судової експертизи та заперечення на висновок експерта 6 000,00 (шість годин витраченого часу);

Участь у судових засіданнях 7 000,00 гривень (сім годин витраченого часу).

Загальна вартість наданих послуг склала 18 000,00 гривень.

У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги

Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.

Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:

- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;

- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;

- чи є такі витрати фактичними та неминучими?.

У заяві про зменшення розмірі витрат на професійну правничу допомогу, представник ОСОБА_2 адвокат Кравець Інна Григорівна зазначає про те, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію співмірності.

Суд частково погоджується із зазначеними доводами, з огляду на наступне.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу за договором від 03.04.2024 року №01-04/24, суд зазначає наступне.

Однією із наданих послуг є аналіз та опрацювання наданих клієнтом матеріалів, а також судової практики, то на думку суду, зазначені дії в даному конкретному випадку є складовою процедури складання та подання позовної заяви, а тому, не можуть підлягати оцінці та відшкодуванню як витрати за окрему послугу.

Щодо витрат на підготовку пропозиції щодо досудового врегулювання спору, то зазначена категорія справ не передбачає обов`язку вжиття заходів досудового врегулювання спору, а тому, такі дії є виключною ініціативою представника позивача, не є невідворотними та раціональними, а тому, не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на підготовку а/з та клопотання про витребування доказів, то після залишення ухвалою суду позовної заяви без руху, позивачем було уточнено позовні вимоги, а тому, необхідність у витребуванні заявлених доказів відпала. За таких обставин, суд вважає, що такі витрати не є невідворотними та не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на складання та подання позовної заяви, то сама позовна заява за змістом є незначною та складається з 9 аркушів.

У додатках до позовної заяви містяться лише ті документи, які перебувають у розпорядженні позивача. Тому, отримати зазначені документи не потребує докладання будь-яких додаткових зусиль зі сторони представника позивача.

У додатках до позовної заяви відсутні будь-якій документи, отримані представником позивача самостійно (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів). Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.

Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ характеризується незначною складністю.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на майнові відносини, що виникають між позивачем та відповідачами. Інтереси будь-яких інших осіб рішення по справі не зачіпає.

Тому, суд вважає, що три години часу більш ніж достатньо для складання та подання позовної заяви, та погоджується із тим, що розмір такої витрати складає 3 000,00 гривень.

Щодо витрат на складання та подання уточненої позовної заяви, то ухвалою суду від 25 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із тим, що позовна заява не містила доказів на підтвердження вартості спільного майна подружжя. Понесення таких витрат на думку суду не обґрунтовано, з огляду на те, що визначити дійсну вартість спільного майна подружжя позивач міг вчинити такі дії до моменту звернення до суду із позовом, що виключало б складати та подавати до суду уточнену позовну заяву. За таких обставин, суд вважає, що такі витрати не є невідворотними, а тому, не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат, пов`язаних із підготовкою та подачею відповіді на відзив, то на думку суду, заявлена сума у розмірі 1 000,00 гривень у повній мірі відповідає критеріям розумності, достатності та справедливості.

Щодо підготовки адвокатських запитів до ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» та ОСОБА_2 , то складання зазначених запитів є виключною ініціативою представника позивача, та у даній конкретній ситуації не можуть вважатися невідворотними. Більше того, частина запитуваної інформації, зокрема, щодо того чи будинок здатний в експлуатацію є у вільному доступі на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Щодо іншої частини запиту, то ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» не був розпорядником такої інформації, а порядок інвентаризації об`єктів нерухомого майна, зокрема, перелік розпорядників інформації що стосується інвентаризації об`єктів нерухомого майна чітко визначена законодавством. За таких обставин, зазначені витрати не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на складання заяви про проведення експертизи та підготовки заяви про залишення без виконання заяви про проведення експертизи, то така дія є виключною ініціативою представника позивача. Більше того, така дія вчинялася поза межами не в межах судового процесу, будь які висновки за результатами зазначених заяв не складалися та відповідно не бралися судом до уваги, а тому, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

За таких обставин, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критеріям добросовісності, справедливості та співмірності та підлягає відшкодуванню згідно договору від 03.04.2024 року №01-04/24 становить 4 000,00 гривнеь.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу згідно договору від 27.08.2024 року №27/08-24ц, суд зазначає наступне.

Щодо витрат на консультацію, то з матеріалів справи вбачається, що позивач участі у судових засіданнях не брав. При цьому, власну позицію відносно предмету спору не висловлював, а подання будь-яких заяв та клопотань здійснювалося через представника.

Такі витрати на думку суду не є невідворотними та неминучими, оскільки, усі процесуальні дії по справі вчинялися її представником, а тому, суд вважає, що такі дії є виключною ініціативою представника та доходить до висновку про те, що витрати на надання усних консультацій не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат, пов`язаних з опрацюванням законодавчої бази, аналізу судової практики, то представник позивача адвокат Тодоров Анатолій Іванович розпочав здійснювати представництво позивача не з початку розгляду справи, а тому, на думку суду, задля здійснення представництва в даному конкретному випадку є неможливим без ознайомлення з матеріалами справи, пошуку законодавства, що регулює спірні правовідносини та аналізу судової практики.

Тому, враховуючи категорію справи та її складність, суд вважає, що вартість витрат за надання такої послуги, який би відповідав критерію розумності, достатності та справедливості становить 1 000,00 гривень.

Щодо витрат, пов`язаних із підготовкою та подачею відзиву на зустрічну позовну заяву, то суд виходить із того, що суд виходить з того, що він сам по собі є незначним за змістом та складається з 3 аркушів.

У додатках до нього відсутні будь-якій документи, окрім ордера та квитанцій про надсилання відзиву іншим учасникам справи.

Суд виходить із того, що зазначена категорія справ характеризується незначною складністю.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та відзиву, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на майнові відносини, що виникають між позивачем та відповідачами. Інтереси будь-яких інших осіб рішення по справі не зачіпає.

Тому, суд вважає, що година часу є більш ніж достатньою для надання такої послуги, а тому, розмір витрат за надання такої послуги становить 1 000,00 гривень.

Щодо витрат на підготовку клопотання про долучення доказів від 11.09.2024 року, заяви про зміну предмету позову від 25.09.2024 року, заперечення на клопотання щодо призначення судової експертизи від 18.11.2024 року та заперечення на висновок експерта від 25.02.2025 року, то суд виходить із того, що зазначені клопотання є незначними за змістом та за своєю суттю є типовими процесуальними документами, а їх складання не вимагає від представника позивача додаткового часу та зусиль для пошуку законодавства та судової практики.

Тому, суд вважає, що дві години часу є більш ніж достатньою для надання такої послуги, а тому, розмір витрат за надання такої послуги становить 2 000,00 гривень.

Щодо клопотання про витребування доказів від 12.09.2024 року, то зазначене клопотання було залишено ухвалою суду без задоволення, тобто, було безпідставним, а тому, суд вважає, що витрати на складання такого клопотання не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат, пов`язаних із участю у судових засіданнях, суд зазначає наступне.

Представник позивача адвокат Тодоров Анатолій Іванович брав участь у наступних судових засіданнях: 12.09.2024 року (близько 35 хвилин), 16.10.2024 року (близько 10 хвилин), 27.02.2025 року (близько 10 хвилин), 19.03.2025 року (близько 1 години).

Наступні судові засідання по справі на думку суду були короткочасними: 16.10.2024 та 27.02.2025 (тривали близько 10 хвилин), що підтверджується протоколами судових засідань, а тому, з урахуванням часу, необхідного на дорогу до судового засідання та категорії справи, яка характеризується незначною складністю, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 500,00 гривень, за кожне судове засідання.

Засідання по справі, що відбулося 12.09.2024 року та 19.03.2025 року були тривалими та тривали в діапазоні від 30 до 60 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання, а тому, з урахуванням часу, необхідного на дорогу до судового засідання та категорії справи, яка характеризується незначною складністю, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 1 000,00 гривень, за кожне судове засідання.

За таких обставин, загальний розмір витрат на участь у судових засіданнях становить 3 000,00 гривень.

За таких обставин, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критеріям добросовісності, справедливості та співмірності та підлягає відшкодуванню згідно договору від 27.08.2024 року №27/08-24ц становить 7 000,00 гривнеь.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тодорова Анатолія Івановича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму сплаченого судового збору, пропорційну задоволеним позовним вимогам у розмірі 10 714 (десять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23 квітня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.