Провадження № 2/344/1069/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

представника позивача-адвоката Євтодьєва А.О. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2024 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить : стягнути у рахунок погашення заборгованості за договором позики №К120721-6 від 12 липня 2024 заставлене майно, що є предметом застави за договором застави, автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом передачі рухомого майна у власність позивача в рахунок забезпеченого обтяженням зобов`язання та стягнути судові витрати.

23.04.2025 від представника позивача - адвоката Євтодьєва А.О. надійшло клопотання, відповідно до якого останній просив прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі, у зв`язку з тим, що позивач відмовляється від позову. Також представник позивача просив повернути 50 % сплаченого судового збору.

Представник позивача, адвокат Євтодьєв А.О., у підготовчому засіданні подане клопотання підтримав.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку:

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому, слід роз`яснити, що разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина друга статті 256 ЦПК України).

З огляду на наведене, враховуючи, що відмова сторони позивача від позову є добровільною та відповідає волі, зроблена уповноваженим представником за узгодженою позицією, наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, стороні позивача відомі, зрозумілі, суд дійшов висновку, що така відмова має бути прийнята, а провадження у справі - закрито.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень частини 2 статті 142 ЦПК України та частини 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови від позову, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

Відповідно до наказу Міністерства Фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів (далі - Порядок) визначено порядок повернення помилково або надміру сплаченого судового збору.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена ухвала суду.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що позивач ОСОБА_1 18.10.2024 оплатив судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. за подання позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення позивачу ОСОБА_1 50 відсотків суми сплаченого ним судового збору за подання позову відповідно до вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а саме 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12-13, 133, 141, 255, 260-261, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Євтодьєва Анатолія Олександровича про відмову позивача від позову та повернення судового збору - задоволити.

Прийняти відмову від позову, заявленого до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави закрити.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 50% суми сплаченого, відповідно до квитанції ID 3151-5806-8781-1839 від 18.10.2024, АТ «ТАСКОМБАНК» судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала 14.04.2025.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.