Справа №517/204/24
Провадження № 2/491/271/25
УХВАЛА

24 квітня 2025 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков О.О., розглянувши матеріали цивільної справи № 517/204/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2025 року з Фрунзівського районного суду Одеської області на адресу суду надійшла цивільна справа № 517/204/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Фрунзівського районного суду Одеської області Гончар І.В. від 28 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В подальшому, після відкриття провадження у справі, на підставі ухвали судді Фрунзівського районного суду Одеської області Гончар І.В. від 29 лютого 2024 року справу було передано за підсудністю до Ананьївського районного суду Одеської області.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про надіслання справи за територіальною підсудністю до Фрунзівського районного суду Одеської області, виходячи з наступного.

Згідно даних позовної заяви відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог частин шостої статті 187 ЦПК України, з метою з`ясування відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відносно останнього.

Згідно даних, наданих Стоянівським старостинським округом Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, згідно даних позовної заяви позивачка ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) позови, зокрема, про стягнення аліментів на дитину, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги наведених норм процесуального законодавства та відомості про зареєстроване місце проживання позивачки, з метою з`ясування відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) останньої, судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відносно ОСОБА_1 .

Згідно даних, наданих Росіянівським старостинським округом Роздільнянського району Одеської області, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом зі своїми неповнолітніми дітьми в АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що позивачка використала своє право, звернувшись, у відповідності до частини першої статті 28 ЦПК України, з позовною заявою до Фрунзівського районного суду Одеської області - за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Правила загальної підсудності визначені частиною першою статті 27 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, та правила за вибором позивача визначені частиною першою статті 28 ЦПК України, згідно якої позови, зокрема, про стягнення аліментів на дитину, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктом 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, визначено що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Отже зі змісту вказаних норм вбачається, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27 та частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Під час розгляду справи № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що положення частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені у частині першій статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Свого часу Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» також зазначив, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами встановленими ЦПК України. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходження юридичної особи.

У зв`язку з наведеним, враховуючи предмет позовної заяви, підсудність справи має визначатись відповідно до вимог частини першої статті 27 або частини першої статті 28 ЦПК України, а саме за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача або позивачки.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин третьої статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей на розгляд до Фрунзівського районного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 517/204/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей передати за територіальною підсудністю до Фрунзівського районного суду Одеської області (66700, Одеська область, Роздільнянський район, с-ще. Захарівка, вул. Одеська, буд. 53).

Ухвала суду згідно частини другої статті 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно частини першої статті 353, частини першої статті 354 ЦПК України може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Копію цієї ухвали вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Матеріали цивільної справи № 517/204/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей надіслати до Фрунзівського районного суду Одеської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Желясков О.О.

Ухвала суду набрала законної сили "____" ___________ 20___ року.

Оригінал ухвали суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 517/204/24 Ананьївського районного суду Одеської області