Справа № 2-2908/2003
Провадження № 2-зз/204/14/25
УХВАЛА

іменем України

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2003 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу, у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_4 . В обґрунтування заяви зазначив, що вищезазначена квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та заявнику. При оформленні спадкових прав на квартиру після смерті матері нотаріусом заявнику повідомлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2003 року накладено арешт на вказану квартиру, зареєстровану за ОСОБА_4 . Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2003 року по справі № 2-2908/2003 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2004 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2003 року залишено без змін. Однак, арешт на квартиру скасовано не було. Враховуючи, що заявник є власником частки квартири, на яку накладено арешт в цілому, дана справа стосується його прав та інтересів, а також можливості реалізації спадкових прав заявника у подальшому.

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

Інші учасники справи про слухання справи повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 04 вересня 2003 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська постановлено ухвалу у справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_4 , до вирішення спору в суді (а.с.7).

14 жовтня 2003 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі №2-2908/2003, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2004 року, яким у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовлено (а.с.8, 9-12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками заявника (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 18 квітня 2007 року реєстратором Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Красногвардійського суду від 04 вересня 2003 року зареєстровано обтяження за № 4823847, а саме арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Вирішуючи питання щодо можливості скасування заходів забезпечення позову судом враховується наступне.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі N 607/15533/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не був учасником справи № 2-2908/2003, під час розгляду якої було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, заявник має право звернутись у встановленому законом порядку до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий