Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2031/24
Провадження № 2/542/71/25
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

представника позивача Муравської О.М.,

представника відповідача Сідько С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 77546347 від 05 вересня 2021 року та договором позики № 3088520 від 01 вересня 2021 року в загальній сумі 87309 грн 46 коп.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 163 т. 1).

Своєю ухвалою від 05 грудня 2024 року суд залишив без задоволення заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення дати підготовчого судового засідання у справі (а.с. 238-239 т. 1).

17 грудня 2024 року суд витребував на підставі клопотання позивача додаткові докази від АК КБ «Приватбанк», що стосувались інформації про видачу ОСОБА_1 кредитних карток, зарахування на них кредитних коштів, інформації щодо номеру телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с. 12-14 т.2).

23 січня 2025 року представник відповідача подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 542/2031/24 та витребування доказів, за змістом якого представник позивача просила зупинити провадження по справі № 542/2031/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики, до закінчення строку дії воєнного стану або до звільнення ОСОБА_1 з військової служби та витребувати інформацію від військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , про участь військової частини в районі ведення бойових дій та виконання бойових завдань та підтверджуючі документи на ОСОБА_1 про його участь у виконанні бойових завдань (а.с. 33-34 т. 2).

В обґрунтування цього клопотання зазначила, що ОСОБА_1 мобілізований до ЗСУ, тому не може приймати участь у судових засіданнях та реалізувати своє право, передбачене ЦПК України. Вказала, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначила, що надати інформацію про його участь у виконанні бойових завдань самостійно не має можливості, оскільки інформація є конфіденційною.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача в частині витребування доказів та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) інформацію щодо проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби, про участь військової частини у здійсненні бойових дій та виконанні бойових завдань, та підтверджуючі документи про участь ОСОБА_1 у виконанні бойових завдань (а.с. 39-41 т. 2).

Поряд із цим, документи, які суд своєю ухвалою від 23 січня 2025 року зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 надати до суду до 24 лютого 2025 року, надані не були.

Копії ухвали суду від 23 січня 2025 року направлялись на відомі суду та повідомлені представником відповідача адреси місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 , поряд з цим копії ухвал повернулись до суду, будучу неврученими, із зазначенням причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 50-55, 77-83 т.2).

Своєю ухвалою від 24 березня 2025 року суд повторно витребував у Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) інформацію щодо проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби, про участь військової частини у здійсненні бойових дій та виконанні бойових завдань, та підтверджуючі документи про участь ОСОБА_1 у виконанні бойових завдань (а.с. 85-87 т. 2).

Копія ухвали суду від 24 березня 2025 року направлялась на повідомлену представником відповідача адресу місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 , поряд з цим копія ухвали повернулась до суду, будучу неврученою, із зазначенням причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 93-98 т.2).

Представник позивача у судовому засіданні проти зупинення провадження у справі заперечував, оскільки відсутні в матеріалах справи докази участі у здійсненні бойових дій та виконанні бойових завдань відповідачем.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 99 т. 2), про причини неявки не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, наведених у ньому, просила його задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за даної явки.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 N 389-VIII (далі - Закон N 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.91 №1934-XII (далі - Закон N 1934-XII), Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 N 2232-XII (далі - Закон N 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22), за змістом якої перебування сторони у справі в складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій є підставою для зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі представником позивача надано довідку Військової частини НОМЕР_1 від 25 липня 2023 року № 335 про те, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 36 т.2).

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що він перебуває у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником.

Також, стороною відповідача не надано доказів неможливості самостійно надати відповідну інформацію до суду.

Одночасно, суд зазначає, що ухвали суду про витребування такої інформації з Військової частини, повернулись суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Поряд з цим, суд акцентує увагу, що ухвали про витребування доказів направлялись на адресу, вказану саме представником відповідача.

За відсутності належних та допустимих доказів, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, підстави для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України також відсутні.

При цьому, відповідач не позбавлений права подати суду належні та допустимі докази його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 251, 253, 260-261, 268, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва