Справа № 523/13/25
Провадження № 2/947/2052/25
01.04.2025 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеса від 10.02.2025 року цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП надіслано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю.
Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.
Ухвалою судді від 04.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Позивачем у позові зазначено про можливість розгляду справи за відсутністю представника позивача, застережень та заперечень щодо можливості заочного розгляду справи не зазначено.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.
Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
22.12.2020 року між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю « УЛФ- Фінанс» було укладено Страхове свідоцтво № 1711/20-ТЮ-1380 до Генерального договору № 140/17-Т/Ц2 від 17.03.2017р. добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_2 .
03.12.2021 року о 08.25 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 , в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, № 93/1, не вибрала безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №ВЕ000013663 від 08.12.2021 р., ДП "Фірма "Емералд Моторе", склав 149 688,36 грн.
Відповідно до страхового акту № 006.02819521-1 від 17.12.2021 р. позивач визнав дорожньо- транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 149 688,36 грн.
Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 149 688,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №73925099 від 20.12.2021р.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ "СК "УСГ", згідно полісу №206733891 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0 грн.
ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до ПАТ "СК "УСГ" з заявою на виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що ПАТ "СК "УСГ" здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля -21,00% в сумі 128 192,87 грн.
Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (Методика) значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ. строк експлуатації яких не перевищує, зокрема. 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та7 років - для інших легкових КТЗ.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За таких обставин до позивача -ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок зазначеної вище ДТП.
Оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 149 688,36 грн., що підтверджується страховим актом №006.02819521-1 від 17.12.2021 р. та платіжним дорученням №73925099 від 20.12.2021р., то ціна позову становить 21 495,49 грн., яка розраховується наступним чином:
149 688,36 грн. - 128 192,87 грн. = 21 495,49 грн., де 149 688,36 грн. - фактичний розмір шкоди (розмір страхового відшкодування, виплачений ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно Договору страхування); 128 192,87 грн. - розмір страхового відшкодування, яке сплачене ПАТ "СК "УСГ" в порядку регресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування; 21 495,49 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.
Враховуючи обставини викладені вище, зважаючи, що Відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, а розмір страхової виплати здійснений його страховиком ПАТ "СК "УСГ" є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Суд враховує той факт, що позивач звертався до ОСОБА_1 з відповідною вимогою, яка залишилась відповідачем проігнорована.
Згідно зі статтею 1194ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України Про страхування, цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до статті 6Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Верховний Суд у постановах від 04.12.2019 року по справі № 359/2309/17, від 15.10.2020 року по справі № 755/7666/19 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
За таких обставин, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Документально підтверджені судові витрати позивача складають 3028,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 133, 141, 258-259, 280-282,354 ЦПК України, суд, -
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 11.04.25.
Суддя: В. О. Луняченко