БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/137/25
Справа № 356/89/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Гонтар Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказана вище цивільна справа.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 01.04.2025 та 21.04.2025, двічі поспіль не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку та співпадає з адресою, повідомленою позивачем суду, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення. Причини неявки суду позивач не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.38,41).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.39,42).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Диспозитивність як засада цивільного процесу полягає в наданій учасникам судового процесу можливості вільно здійснювати свої права (матеріальні і процесуальні), розпоряджатися ними, виконуючи процесуальні дії, спрямовані на порушення, розвиток і припинення справи в суді, а також використовувати інші процесуальні засоби з метою захисту суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої сумлінності у захисті своїх інтересів (п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 03.10.2017 у справі «Віктор Назаренко проти України» (№ 18656/13).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаною про дату, час та місце судового розгляду справи за її позовом, в судові засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі і про розгляд справи за її відсутності, суду не надала, з розумним інтервалом часу станом провадження у її справі не цікавилась.

Відтак, враховуючи вказане, розглянувши матеріали справи, суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко