Провадження №2/760/4913/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва через «Електронний суд» звернулася ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Тараненка М. О., з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.05.2024 року о 8:47 год. в м. Черкаси (перехрестя вул. Дахнівська та Соснівська) відбулась ДТП за участю автомобіля TAYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 19.01.2023 року (на час ДТП автомобілем керувала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та автомобіля TAYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_3 . За наслідками вказаної ДТП учасниками був складений та підписаний європротокол. У вказаному європротоколі ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ДТП не заперечувала. Відповідальність водія TAYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньотранспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом № ЕР-218960386 від 17.01.2024 року. В свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія TAYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (№ полісу АР 6389006). З метою визначення розміру завданих збитків позивач звернувся до судового експерта для визначення розміру нанесеної йому шкоди. Як вбачається з висновку судового експерта від 08.07.2024 року № 31 за результатами проведення авто товарознавчого дослідження: - вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля TAYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 унаслідок ДТП станом на дату ДТП складає 46 342,73 грн.; - вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля TAYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , в зв`язку з ДТП, що мала місце 31.05.2024 року, станом на дату ДТП без ПДВ складає - 39 707,77 грн. На підставі отриманих документів, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» визнав вказану вище подію страховим випадком та 09.08.2024 року сплатив на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 30 152 (тридцять тисяч сто п`ятдесят дві) грн., 30 коп. Оскільки повну суму страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» позивачу в добровільному порядку не виплатило, це спонукало останнього звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Враховуючи те, що ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за наслідками ДТП, яка сталася 31.05.2024 року о 8:47 год. в м. Черкаси (перехрестя вул. Дахнівська та Соснівська) було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 30 152 (тридцять тисяч сто п`ятдесят дві) грн., 30 коп., а беручи до уваги, що вартість матеріального збитку завданого позивачу - власнику автомобіля TAYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , в зв`язку з ДТП, станом на дату ДТП та без ПДВ становить - 39 704 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сім) грн., 77 коп., що підтверджується висновком судового експерта від 08.08.2024 року № 31 за результатами проведення авто товарознавчого дослідження, тому є правові підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 9 552 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві ) грн. 47 коп. Розрахунок суми позову: 39 704,77грн. (вартість матеріального збитку без ПДВ згідно висновку експерта) - 30 152,30грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) = 9 552, 47 грн. Просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в сумі 9 552 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 47 коп. та судові витрати.

11 жовтня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29 листопада від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому вказано наступне. 29.06.2023 між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6389006, забезпечений транспортний засіб Toyota Camry, р.н. НОМЕР_5 (надалі - забезпечений ТЗ). 31.05.2024 ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» отримано від ОСОБА_4 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого Страховику стало відомо, що 31.05.2024 о 08:47 мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю забезпеченого ТЗ, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон). За результатами проведеного Страховиком розслідування, на підставі заяви Позивача та інших документів стосовно випадку, з урахуванням ст. 12, п. 1 ст. 22; ст. 29, ст. 34, ст. 36 Закону Страховиком визначено розмір шкоди, завданої Позивачу, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та сплачено страхове відшкодування у розмірі 30152,30 грн., що підтверджує Позивач у позовній заяві. При цьому, виплата страхового відшкодування здійснена Страховиком Позивачу в повному обсязі, у розмірі та в порядку, передбаченому Законом та укладеним Полісом. Правовідносини, що виникли між Позивачем та Страховиком регулюються спеціальним Законом. Згідно п. 1 ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно п. 1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними у статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика). Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Отже, Законом покладено обов`язок саме на Страховика встановлювати причини та обставини настання страхового випадку та оцінити розмір збитків. Даний обов`язок встановлений законодавством для надання Страховику можливості перевірити обсяг завданих транспортному засобу пошкоджень власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Після звернення Позивача 31.05.2024 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, на виконання ст. 34 Закону ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було розпочато розслідування заявленої події та вчинено дії, необхідні для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Зокрема, на виконання п. 34.2. ст. 34 Закону, 31.05.2024 Страховиком проведено зовнішній огляд та зафіксовано зовнішні пошкодження транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 . Разом з тим, водія транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , було повідомлено, що для огляду та встановлення вичерпного переліку аварійних пошкоджень з метою подальшого визначення матеріального збитку, завданих власнику транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , Страховиком буде залучено суб`єкта оціночної діяльності (СОД), який найближчим часом зв`яжеться та погодить зручні для обох сторін дату, час та місце огляду пошкодженого ТЗ. Згодом водій транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , повідомила, що на транспортному засобі були виявлені додаткові пошкодження, які відносяться до наслідків заявленої ДТП, також зазначила, що про можливість огляду та встановлення вичерпного переліку аварійних пошкоджень додатково повідомить. 14.06.2024 засобами електронного зв`язку Страховиком було отримано повідомлення про огляд транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , в якому було зазначено дату, час та місце, за яким можливо буде провести огляд ТЗ. Страховиком було спрямовано представника відповідно до отриманого повідомлення, яким у присутності власника було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 . За вимогами ст. 29 Закону, у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Для визначення вартості матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу), Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , який володіє спеціальними знаннями та відповідною спеціалізацією щодо оцінки колісних транспортних засобів. Згідно Звіту № 169253 від 06.07.2024 вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,7) завданого автомобілю Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 , складає 35968,01 грн. (з ПДВ) та 33352,30 грн. без ПДВ. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Доказів оплати проведеного ремонту Страховику надано не було, а страхове відшкодування власник пошкодженого автомобіля просила виплати на свій особистий банківський рахунок. У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи згідно з Договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України № АР/6389006, складає 3200,00 грн. Отже, страхове відшкодування було розраховано Страховиком наступним чином: 35968,01 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу з урахуванням ПДВ) - 2 642,71 грн. (ПДВ на запчастини, що підлягали заміні) - 3200,00 грн. (франшиза за Полісом № АР/6389006) = 30125,30 грн. 09.08.2024 Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Toyota RAV4, р.н. НОМЕР_1 у розмірі 30125,30 грн. Звертає увагу суду, що Страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до ст. 12п. 1 ст. 22; ст. 29, ст. 36 Закону. Таким чином, Страховик повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону, а тому правові підстави для стягнення додаткового страхового відшкодування - відсутні. Окремо зазначає, що розраховуючи розмір позовних вимог Позивач не звернула увагу на франшизу за полісом № АР/6389006, яка, як вже було зазначено становить 3200,00 грн. відповідно до умов Договору. З врахуванням наведеного, просили у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання призначене на 22 квітня 2025 року позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Крім того, 03.12.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його місцезнаходженням, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Крім того, представник відповідача 22.04.2025 року надав суду заяву у якій просив розгляд справи здійснити за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

31 травня 2024 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів Toyota Rav4 державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , та Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб Toyota Rav4 державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , що підтверджується Повідомленням про страховий випадок (а.с. 53) та сторонами не оспорюється.

Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_6 застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі Полісу №АР/6389006 (а.с. 52).

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортний засіб Toyota Rav4 державний номер НОМЕР_1 зазнав пошкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектною відомістю) від 31.05.2024 року (а.с. 54).

Як вбачається зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 06 липня 2024 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в т.ч. ПДВ на запасні частини, склала 35 968,01 грн., без ПДВ на запасні частини - 33 352,20 грн. (а.с. 56 - 82).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи 3 200,00грн. (а.с. 52).

Згідно наданої позивачем роздруківки про зарахування коштів, за актом №109.00964024-1 від 08.08.2024 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 30 152,30 грн. (а.с. 31).

Позивачем в обгрунування позовних вимог надано суду Висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №31 від 08.07.2024 року, судового експерта Старинець М.В., відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Toyota Rav4 державний номер НОМЕР_1 унаслідок ДТП складає 46 342,73 грн., без ПДВ складає 39 704,77 грн. (а.с. 9 - 27).

Як вбачається з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 59 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року № 1909-IX, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 92 вказаного закону, страховик за договором страхування зобов`язаний: 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 102 Закону України «Про страхування», договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України. Обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування. У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (в редакції чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 вказаного закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 зазначеного закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 зазначеного закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, будь - яких доказів порушення відповідачем вказаних положень закону, надано суду не було.

П. 34.4 ст. 34 вказаного закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Також, згідно п.36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 зазначеного закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

П. 36.7. ст. 36 вищевказаного закону передбачено, що рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

При цьому, з позовними вимогами щодо оскарження відповідного рішення страховика позивач до суду не звертався.

Таким чином, нормами вказаного вище закону встановлено зобов`язання страховика здійснити відшкодування на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, зі зменшенням суми на суму податку на додану вартість.

Згідно до п. 12.1. ст. 12 вищезазначеного закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тож, страхове відшкодування, має бути зменшено на суму встановленої в договорі франшизи.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Такі тези викладено та застосовано, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 275/732/17 (провадження № 61-15117св21).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріал справи, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6389006, виплативши позивачу страхове відшкодування на підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 06 липня 2024 року, з врахуванням зносу транспортного засобу, без ПДВ, та зменшенням суми виплати на суму франшизи, встановленої договором.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У рішеннях Європейського суду з справ людини неодноразово робились висновки про те, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п. 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, п.п. 42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, п.п. 18, 19).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місцезнаходження: 03056, місто Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ).

Суддя І. О. Тесленко