КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/8063/24 Головуючий у І інстанції - Єросова І.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/6756/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

установив:

У квітні 2024 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

04 липня 2024 року позивачем подано уточнюючу позовну заяву вимогами якої є солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 як власників квартири, де позивач надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 41923,42 грн., 3% річних у розмірі 3369,93 грн., інфляційні втрати у розмірі 14953,22 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року зазначений вище позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі частини від суми заборгованості що складає 10480,85 грн., 3% річних у розмірі 842,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 3738,30 грн. станом на лютий 2024 року та витрати зі сплати судового збору у розмірі 757 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі частини від суми заборгованості що складає 10480,85 грн., 3% річних у розмірі 842,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 3738,30 грн. станом на лютий 2024 року та витрати зі сплати судового збору у розмірі 757 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі частини від суми заборгованості що складає 4834,88 грн., 3% річних у розмірі 842,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 3738,30 грн. станом на лютий 2024 року та витрати зі сплати судового збору у розмірі 757 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі частини від суми заборгованості що складає 10480,85 грн., 3% річних у розмірі 842,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 3738,30 грн. станом на лютий 2024 року та витрати зі сплати судового збору у розмірі 757 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншому розмірі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині незадоволених позовних вимог, ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Окрім цього, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень строки, визначенні статтями 257-259,362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії воєнного стану.

Зазначає, що згідно п. 1.1 Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Так, за надані у лютому 2017 року послуги відповідач повинен був здійснити оплату до 20 березня 2017 року (21 березня 2017 року позивач дізнався про невиконання відповідачем обов`язку з оплати за лютий 2017 року), тобто перебіг позовної давності щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги, надані починаючи з лютого 2017 року, продовжено до 30 червня 2023 року на строк дії карантину, спричиненого COVID-19, а потім продовжено у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Відтак, застосування строків позовної давності при поданні такої заяви відповідачем можливе лише в частині заборгованості, що виникла до лютого 2017 року.

Окрім цього, воно не погоджується з оскаржуваним рішенням, щодо відмови у стягненні судових витрат у розмірі 45 грн., які воно понесло для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Просило суд, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_3 у розмірі 5645, 97 грн. та витрат за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 45 грн. скасувати, ухвалити в цій частині судове рішення, яким ці вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик»№110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням було визначено, що фізична особа, що користується послугами централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов публічного договору, а у разі відмови від отримання вказаних послуг, споживач зобов`язаний направити письмову відмову до ПрАТ «Київводоканал» для оформлення припинення надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг, передбачених повідомленням про публічний договір (оферту) від відповідачів не надходило.

У зв`язку з тим, що від відповідачів на адресу ПрАТ «Київводоканал» не надходило жодних заяв та повідомлень про відмову від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вони вважаються такими, що приєдналася до публічного договору та зобов`язані виконувати обов`язки зазначені в ньому.

Відповідачами індивідуальний договір не укладався.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/ або централізованого водовідведення у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.

У порушення умов договорів та законодавчо встановлених вимог, відповідачі зобов`язання, щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 40511,42 грн., 267,89 грн. заборгованість зі сплати внеску обслуговування вузлів комерційного обліку, 1144,11 грн. заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 41923,42 грн.

Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за період з січня 2017 по лютий 2024 року, відповідно до якого у відповідачів станом на лютий 2024 року обліковується заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по О/Р за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 40511,42 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 23 березня 2024 року відомості про реєстрацію речових прав на квартиру АДРЕСА_2 відсутні.

Згідно з свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19 листопада 1997 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Згідно з Інформації з реєстру територіальної громади м. Києва за адресою АДРЕСА_1 значяться зареєстрованими: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції за заявою відповідача ОСОБА_3 застосував позовну давність, вказавши, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності, та зробив висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості (за період з 17 квітня 2021 року- 17 квітня 2024 року) у розмірі 4834,88 грн., тобто відмовив в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з січня 2017 року по 16 квітня 2021 року у розмірі 5645,97 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частина 7 ст. 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд першої інстанції правильно установив характер спірних правовідносин та обставину того, що відповідачі у розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Із позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості убачається, що звертаючись до суду, позивач просив суд стягнути заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року.

В судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва відповідач ОСОБА_3 просила застосувати позовну давність відповідно до ст.257 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно частинам 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (з урахуванням постанов Кабінету міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, №500 від 17 червня 2020 року, №641 від 22 липня 2020 року, №760 від 26 серпня 2020 року, №956 від 13 жовтня 2020 року, №1236 від 09 грудня 2020 року, №104 від 17 лютого 2021 року, №405 від 21 квітня 2021 року, №611 від 16 червня 2021 року, №855 від 11 серпня 2021 року, №981 від 22 вересня 2021 року, №1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

Окрім цього, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.

15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України п. 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України, щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Ретельний аналіз зазначених нормативно-правових актів дозволяє зробити висновок, що оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у тому числі статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за період до березня 2017 року є поза строком позовної давності.

За установлених обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги в частині неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до доводів апеляційної скарги та розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, за період із січня 2017 року по квітень 2021 року заборгованість ОСОБА_3 за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 5645,97 грн.

За установлених обставин, рішення Святошинського районного суду м. Києва в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_3 за період із січня 2017 року по квітень 2021 року у розмірі 11 889,85 гривень, 3% річних у розмірі 2 104,64 гривень, інфляційних втрат у розмірі 5645,97 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вище позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

З урахуванням того, що апеляційна скарга задоволена судом в повному обсязі, то з відповідачів на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» слід стягнути судовий збір у розмірі 4542грн., який був сплачений позивачем за звернення до суду з апеляційною скаргою та 45 грн. витрат за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а всього 4587 грн.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 376 ЦК України, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Київводоканал» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_3 за період із січня 2017 року по квітень 2021 року у розмірі 5645,97 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення такого змісту.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період із січня 2017 року по квітень 2021 року у розмірі 5645,97 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції та витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі по 1146,75 грн. з кожного окремо.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба