Справа № 639/700/24
Провадження № 2-др/639/11/25
24 квітня 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Труханович В.В.,
за участю секретаря Яременко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації,-
У квітні 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Захаров Олександр Сергійович, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації.
В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2025 по справі №639/700/24 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини бойлеру Gorenje OGBS 100 SMV9 в сумі 4 422, 00 грн. та 1/2частину виплачених коштів за договором фінансового лізингу №НАН0АІ00000014 від 07.07.2021 року за автомобіль марки Toyota Camry, 2012 року випуску, в розмірі 171 067, 10 грн, а всього 175 489, 10 грн., та судовий збір в розмірі 1 784, 87 грн.
29.04.2024 між відповідачем та адвокатом Захаровим О.С. укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у цивільній справі №639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації. Розділом 5 Договору передбачено, що гонорар за надання правничої допомоги в справі №639/700/24 складає, зокрема, в суді І інстанції - 30 000,00 грн. На підтвердження вже понесених витрат надаються договір про надання правничої допомоги від 29.04.2024, рахунки на оплату №1 від 06.05.2024, №1 від 19.10.2024, №1 від 31.03.2025, акти отримання грошових коштів від 06.05.2024, від 19.10.2024, від 14.04.2025 на загальну суму 30 000,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 вже поніс судові витрати в частині оплати гонорару адвокату в розмірі 30 000,00 грн.
У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача просив стягнути з позивача ОСОБА_2 понесені витрати, пов`язані із розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн..
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 квітня 2025 року прийнято заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації до провадження судді Труханович В.В. Призначено справу до розгляду в судове засідання.
24 квітня 2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення суми витрат на правничу допомогу, згідно якої зазначено, що вказана сума витрат є значно завищеною. Вважає, що вартість адвокатських послуг, що відповідач просить стягнути з позивача є не співмірною розміру наданої правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, враховуючи предмет спору, незначну складність справи та незначний обсяг матеріалів, що потребували вивченню адвокатом, кількість підготовлених ним процесуальних документів, конкретні обставини справи, результат вирішення спору, сталість судової практики з відповідного питання, представник позивача вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений відповідачем є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, тому підлягає зменшенню. Крім того, зауважила, що позовні вимоги позивача були частково задоволені, сума задоволених позовних вимог - 38, 71%. Просила зменшити та стягнути з позивача 5 000,00 грн.
Сторони в судове засідання не з*явились надали заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в проваджені Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошову компенсацію частину вартості бойлера Gorenje OGBS 100 SMV9 в сумі 4 422,00 грн. та частину виплачених коштів за договором фінансового лізингу № НАНОАІ00000014 від 07.07.2021

за автомобіль марки Toyota Camry, 2012 року випуску, тип ТЗ седан/лифтбек, номер кузова НОМЕР_1 в розмір 171 067,10 грн., а всього 175 489,10 грн. (сто сімдесят п`ять тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень 10 копійок).

У задоволені іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1 784,87 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні 87 копійок) (т. 3 а.с. 89-99).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідна заява була зроблена представником відповідача у доповненні до відзиву на позовну заяву від 20.05.2024, де також зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат складає 30 000,00 грн. (т. 1 а.с. 101-102)

18 квітня 2025 року представник відповідача адвокат Захаров О.С., звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Захаровим О.С. було укладено договір б/н про надання правничої допомоги від 29.04.2024 (т. 3 а.с. 108-109).

Розділом 5 Договору передбачено, що гонорар за надання правничої допомоги в справі №639/700/24 складає, зокрема, в суді І інстанції - 30 000,00 грн.

На підтвердження вже понесених витрат представником відповідача надано рахунки на оплату №1 від 06.05.2024, №1 від 19.10.2024, №1 від 31.03.2025, акти отримання грошових коштів від 06.05.2024, від 19.10.2024, від 14.04.2025 на загальну суму 30 000,00 грн. (т. 3 а.с. 111-114).

Крім того, надано акт виконаних робіт за договором від 29.04.2024, згідно якого адвокатом надані наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи 2 рази, розробка правової позиції по справі, підготовка доповнення до відзиву, подано вісім клопотань, заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог , повідомлення про відсутність матеріалів в електронній справі, участь в дев?яти судових засіданнях. (т. 3 а.с.115).

Отже судом встановлено, що надання відповідачу адвокатом Захаровим О.С. правничої допомоги у зазначеному в акті виконаних робіт дійсно підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, представником позивача надано клопотання про зменшення суми витрат на правову допомогу. Вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат а правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також враховуючи предмет спору, незначну складність справи та незначний обсяг матеріалів, що потребували вивченню адвокатом, кількість підготовлених ним процесуальних документів, конкретні обставини справи, результат вирішення спору, сталість судової практики з відповідного питання.

Так, згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вже було встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації задоволено частково.

Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення суду, ціна позову 453 290,00 грн. = 100%, розмір задоволених позовних вимог складає 38,71%, а отже суд відхилив 61,29% позовних вимог позивача (100%- 38,71%=61,29%).

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу прапорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 18 387,00 грн. (30 000,00 грн. х 61,29%).

Разом з цим, враховуючи клопотання представника позивача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, категорію справи, кількість складених процесуальних документів та час, який необхідний для їх складання, результат вирішення спору, сталість судової практики з відповідного питання, суд вважає, про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 15 000,00 грн. та які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення, а отже заява відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/700/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. (п*ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 24.04.2024

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

3-тя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

3-тя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват банк», , м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Суддя В. В. Труханович