Дата документу 21.04.2025
Справа № 334/1529/25
Провадження № 2/334/1494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 квітня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 народила сина - ОСОБА_6 , батьком якого є ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

02.03.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб.

14.11.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/9756/13-ц стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не склалось, між подружжям часто виникали сварки, вони не знаходили спільної мови. У 2016 році ОСОБА_7 пішов із родини. Після того, як ОСОБА_7 пішов із родини, останній відвідував інколи сина та іноді надавав гроші на його утримання.

У зв`язку із сімейним станом та важким матеріальним становищем, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відмовились від свого спільного сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з 2016 року ОСОБА_5 також самоусунулась від виховання сина ОСОБА_6 , перестала виконувати свої батьківські обов`язки, не брала участі у його вихованні, почала вести аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, будь-які отримані нею кошти одразу йшли на розваги.

Позивач, фактично, займалася вихованням та утриманням свого онука - ОСОБА_6 , майже від його народження.

Батьки не приділяли та не приділяють батьківської уваги своїй дитині та зовсім не цікавляться його зростанням, не піклуються ні про фізичний ні про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною; не виявляють інтерес до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти.

У 2016 році, позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 батьківських прав відносно ОСОБА_6 . Згодом, позивач вирішила надати шанс батькам та відповідну позовну заяву було залишено без розгляду.

Проведені профілактичні заходи, після яких ОСОБА_5 на деякий час змінила своє ставлення до виховання дитини та почала приділяти належну увагу своєму синові. Проте, через деякий час ОСОБА_5 знову повернулась до того способу життя, який вела попередньо. ОСОБА_5 не проявляла жодної турботи до своєї дитини, пропадала з дому на декілька днів без попередження, продовжувала зловживати спиртними напоями.

Займатися вихованням малолітнього ОСОБА_6 продовжувала позивачка ОСОБА_1 .

У 2017 році ОСОБА_5 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за невиконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - ОСОБА_6 . Працівниками СЮП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_5 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в черговий раз були знову ж таки проведені профілактичні бесіди, але це не давало жодного позитивного результату.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 народила ще 2-х дітей від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

23.02.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/414/18 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано.

За весь цей період ОСОБА_5 намагалась влаштовувати своє особисте життя.

ОСОБА_5 проходила замісну лікувальну терапію від алкогольної залежності, спеціалістами проводились профілактичні бесіди, рекомендації звернутися до кваліфікованого психолога.

У 2018 році ОСОБА_5 проходила курс лікування за методом заслуженого лікаря ОСОБА_10 .

Проте, дія таких заходів була тимчасовою та недовготривалою.

11.06.2023 року відносно ОСОБА_5 було відкрито кримінальне провадження № 0001194 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ленінським районним судом м. Запоріжжя 19.12.2023 року у справі № 334/8554/23, за результатами розгляду кримінального провадження № 0001194 від 11.06.2023 року, ОСОБА_5 , визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обиралось та стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого в рахунок відшкодування майнової шкоди - 101720,00 гривень.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2024 року у справі № 334/11253/23 за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаним рішенням відібрано малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав, а також стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у т.ч. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року.

Позивач звернулась до Служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради про тимчасове влаштування малолітнього онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до своєї родини.

11.07.2024 Служба (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради повідомила, що «Відповідно до наказу служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради прийнято рішення про тимчасове влаштування малолітнього - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Вашу родину».

Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 11.07.2024 № 2976 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » наказано: «Тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитину, залишену без батьківського піклування, в родину баби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ».

13.08.2024 виконавчий комітет Запорізької міської ради виніс Рішення №560/12, яким малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

16.09.2024 на підставі Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району за вих. від 835р, над малолітнім - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач також зазначає, що ОСОБА_6 майже все своє життя, від народження проживає разом зі мною та знаходяться лише на моєму утриманні, а відповідач - ОСОБА_5 , в добровільному порядку участі у вихованні свого сина не приймала, не надавала жодної матеріальної допомоги на його утримання. Крім того, відсутнє постійне піклування про дитину з боку матері. Мати не забезпечує свого малолітнього сина всіма необхідними умовами для життя, здоров`я та розвитку.

ОСОБА_5 жодним чином не цікавиться життям свого малолітнього сина, заінтересованості у його вихованні, зростанні, навчанні не приймає, святкові заходи за участю сина жодного разу не відвідувала, хоча завжди вчасно була про них повідомлена. Не підтримує емоційний контакт з дитиною.

Відповідач не приймає участі у забезпеченні елементарних потреб дітей (належна їх безпека - діти повинні бути упевнені, що про них дбає та захищає їх не лише бабуся, а й мати; безумовна потреба у любові - діти повинні відчувати не лише любов бабусі, а й материнську любов та піклування). Крім того, не проявляє свого власного бажання та заінтересованості у спільних зустрічах зі своїм сином, не виявляє ініціативи у допомозі у забезпеченні сина їжею та одягом.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.02.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

07.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 просила розглянути справу за наявними матеріалами справи, без її участі, позов задовольнити, про що подала заяву.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву не подала.

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, надала висновок про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2024 року у цивільній справі №334/11253/23 за позовом органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , треті особи: Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, про стягнення аліментів, позбавлення батька батьківських прав, позов задоволено.

Відібрано малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року.

Рішення набрало законної сили 25.05.2024 року.

Наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №2976 від 11.07.2024 тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину залишену без батьківськог8о піклування, в родину баби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Запорізької міської ради №560/12 від 13.08.2024 року малолітній дитині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №835р від 16.09.2024 встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначено опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради закріпити за дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , де дитина має реєстрацію місця проживання, не проводити будь-яких дій без дозволу органу опіки та піклування.

Зобов`язано ОСОБА_1 щороку з моменту призначення її опікуном надавати до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради висновок про свій стан здоров`я.

15.01.2025 Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі №334/298/25 за заявою ОСОБА_1 винесений судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 не приділяє уваги своїй дитині ОСОБА_6 , та зовсім не цікавиться його зростанням, не піклуються ні про фізичний ні про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

Таким чином, з часу відібрання дитини відповідачка не змінила свого відношення до малолітнього сина ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9», в якій вказано, що незважаючи нате, що декларацію укладено з лікарем-педіатром мамою, на прийоми до лікаря-педіатра дільничого для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та проведення диспансеризації з дитиною звертається бабуся ОСОБА_1

Однією з найважливіших потреб дитини є участь батьків у її становленні до дорослого життя, які турбуються про її розвиток, про її виховання, проявляють інтерес до її здоров`я, та найважливіше дитина повинна відчувати любов як матері так і батька.

Крім того, вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя №334/8554/23 від 19.12.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_2 звільнена від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. В рахунок відшкодування майнової шкоди стягнуто з ОСОБА_5 101720,00 гривень.

Вирок суду набрав законної сили 19.01.2024 року.

На теперішній час в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та направлення її в місця позбавлення волі.

Малолітня дитина ОСОБА_4 постійно проживає зі своєю бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям свого сина, не спілкується з ним, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини як молодої особистості, та спричиняє йому душевні переживання.

Відповідач не цікавиться навчальними досягненнями дитини, не бере участі у шкільному житті, культурно-масових заходах та батьківських зборах.

Позивачка забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, умови нормального росту та розвитку. Між бабусею і олнуком, склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дитини, також здійснює позивачка.

Відповідачка не була позбавлена інформації стосовно міста перебування позивача та її дитини. З боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю та прийманні участі матері в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї законом.

Відповідач самоусунулася від виконання обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, принижує гідність дитини, а наявність у неї юридичних прав може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору людини.

Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району.

Відповідно до висновків від 27.03.2025 №17.01/01-27/249 районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, вважав за доцільне позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини.

В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції).

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивача та дітей, та з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 cт. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти..

Згідно ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - «ч. 4: При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування; ч.5 : Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суду надано достатньо доказів, з яких вбачається, що мати не цікавиться життям дитини, не бере участі в її вихованні та не виконує батьківських обов`язків, а відтак позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав є підтвердженими та обґрунтованими.

Керуючись статтями: 11, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, , місцезнаходження: 69096, м. Запоріжжя, вулиця Дмитра Вишневецького, буд. 1А.

Суддя Ісаков Д.О.