_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1709/13-ц
Провадження № 6/947/162/25
УХВАЛА

про здійснення процесуального правонаступництва у виконанні рішення суду

23.04.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про здійснення процесуального правонаступництва у виконанні рішення по цивільній справі №520/1709/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 25 березня 2025 року) представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» Федяєв Сергій Володимирович звернувся до суду із заявою, в якій просить здійснити процесуальне правонаступництво у виконанні рішення по цивільній справі №520/1709/13-ц, а сааме замінити Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Компані Фінанс».

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що 23 січня 2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №23/01/2024, згідно з яким всі права та обов`язки за кредитним договором №0 від 15.10.2007 року перейшли до Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ- ФІНАНС».

В подальшому, 22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «Компані Фінанс» було укладено попередній договір №22/01-1, згідно якого на рахунок Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» було сплачено суму в розмірі 353 115 грн., а саме за купівлю права вимоги за кредитним договором №0 від 15.10.2007 року.

23 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «Компані Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.10.2007 року, згідно з яким всі права та обов`язки за вищевказаним договором перейшли до ТОВ «Компані Фінанс».

Заявник вважав, що заміна судом сторони шляхом зміни стягувача його правонаступником відповідає завданню цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник, сторони виконавчого провадження в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду заяви.

Представник заявника просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Неявка сторін відповідно до ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 січня 2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №23/01/2024, згідно з яким всі права та обов`язки за кредитним договором №0 від 15.10.2007 року перейшли до Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ- ФІНАНС».

22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «Компані Фінанс» було укладено попередній договір №22/01-1, згідно якого на рахунок Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» було сплачено суму в розмірі 353 115 грн., а саме за купівлю права вимоги за кредитним договором №0 від 15.10.2007 року.

23 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «Компані Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.10.2007 року, згідно з яким всі права та обов`язки за вищевказаним договором перейшли до ТОВ «Компані Фінанс».

14.02.2019 року було відкрите виконавче провадження №58379713 на підстав виконавчого листа № 520/1709/13-ц, виданого 20.11.2018 про стягнення коштів з ОСОБА_2 у розмірі 1384306,15 грн.

16.02.2024 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 58379713.

11.02.2024 року було відкрито виконавче провадження №58336664 на підставі виконавчого листа № 520/1709/13-ц, виданого 20.11.2018 про стягнений коштів з ОСОБА_2 у розмірі 3441 грн.

16.02.2024 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 58336664, що не позбавляє права повторно пред`явити його до виконання протягом трьох років, тобто до 16.02.2027 року

На підставі виконавчих листів по справі №520/1709/13-ц приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 14.09.2023 року були відкриті виконавчі провадження 72792766 та 72793277, які 14.09.2023 року були завершені. Строк пред`явлення виконавчих документів до виконання спливає 14.09.2026 року.

Частина 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

У відповідності до п. 4 ч. 102 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст. 517 ЦК України).

В порядку визначеному ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження та визначає, що строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стаття 12 цього Закону строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Частиною 1 цієї статті визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Положеннями частини 4 цієї статті визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Велика Палата Верховного суду у постанові 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 вказала на наступне.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. (п.62)

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. (п.68)

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав. (п.69)

Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від зазначеного правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, але, враховуючи кількісну складову різного тлумачення процесуального правонаступництва та заміни сторони виконавчого провадження, але вважала за необхідне уточнити його зміст з урахуванням такого (п.70).

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду (п.74).

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (п.75).

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України (п.80).

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства (п.81).

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу (п.92).

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети (п.93).

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі (п.94).

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва (п.95).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 42, 48, 55, 259-261, 353, 355, 442 ЦПК України, , суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про здійснення процесуального правонаступництва у виконанні рішення по цивільній справі №520/1709/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Здійснити процесуальне правонаступництво у виконанні рішення по цивільній справі №520/1709/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ: 09807750, місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», код ЄДРПОУ: 44195842, адреса: м. Київ, б. Дружби народів, 22, офіс 7, у виконавчому листі №520/1709/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. ст.352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя О. М. Куриленко