ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-
У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму 40 411,67 грн. та судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2009 році позивач позичила відповідачу грошові кошти буцімто на купівлю будинку, які остання не повернула. На виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2010 року відкрите виконавче провадження №18119565 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 84 965 грн. і судові витрати 120 грн.
Позивач зазначає, що згідно довідки Фастівського ВДВС станом на 01.01.2021 залишилась сума заборгованості 58 535,74 грн., а так як в 2021 році стягнуто 2 677,32 грн., то заборгованість складає 55 858,42 грн.
Відсоток інфляції за 2021 рік становить 110%, таким чином сума індексації інфляційних втрат становить 5 585,84 грн., 3% річних становить 1 675,75 грн.
У 2022 році з відповідача стягнуто 450 грн. З урахуванням сплати за 2022 рік сума заборгованості становить 55 428,42 грн. Відсоток інфляції за 2022 рік становить 126,6%.
За період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року на депозитний рахунок відділу державної служби кошти не надходили. В серпні і вересні 2024 року заборгованість погашено в повному обсязі.
Позивач також, зазначає, що сума інфляційних втрат за 2022 рік становить 13 567,62 грн., 3 % річних становить 1 530,18 грн. Сума інфляційних втрат з 03.10.2022 по 31.12.2022 становить 3 650,30 грн. (з розрахунку: 55 408,42 +114 184,01 = 172 719,75 *26,6% / 365 * 29), 3% річних 411,69 грн. (з розрахунку: 172 719,75*3%/ / 365 *29).
Відсоток інфляції за 2023 рік становить 105,1%. Сума інфляційних втрат за 2023 рік становить 8 808,70 грн., 3% річних становить 5 181,59 грн.
Всього сума інфляційних втрат за 2021-2023 роки становить 31 612,46 грн. Три відсотки річних за 2021-2023 роки становить 8 799,21 грн.
Таким чином, позивачка обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на суму заборгованості станом на 2021 рік у розмірі 55 858, 42 грн., станом на 2022 рік у розмір 55 408, 42 грн. та 114 184, 01 грн., враховуючи дані суми боргу позивачка і розраховує суму інфляційних втрат, 3% річних.
Загальна сума боргу становить 40 411,67 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною другою статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).
Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми.
Тобто, нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором.
За змістом норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Однак, наведений позивачкою розрахунок суперечить розрахунку інфляційних нарахувань, який виконується за методикою, що викладена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97 р (Для розрахунку за методикою, яка викладена у Постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 є калькулятор Інфляція, проценти, пеня) сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу.
Судом не може бути взято до уваги поданий позивачкою розрахунок інфляційних втрат за 2022-2024 роки, зокрема за період 03.10.2022 по 31.12.2022 з розрахунку суми боргу 55 408, 42 грн. + 114 184, 01 грн. = 172 719, 75 грн., оскільки згідно заочного рішення Фастівського міськрайонного суду від 15.08.2022 р. до розміру боргу 114 184, 01 грн. вже включено інфляційні втрати за минулий період і нарахування інфляційних втрат, які вже стягується шляхом їх подвоєння не передбачено.
Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р].
Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012).
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таким чином, інфляційне збільшення нараховується на суму боргу і є видом відшкодування втрат при недобросовісному виконанні грошових зобов`язань.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109).
Розраховується за формулою:
[Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції (%)] / 100% - [Сума боргу] Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу.
[Індекс інфляції (%)] добуток щомісячних індексів за відповідний період.
Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення
Таким чином, судом з врахуванням Листа ВСУ «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції та 3% річних, при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97» та досліджених доказів розраховано суму інфляційних втрат з розрахунку суми заборгованості 55 408, 42 грн.
за період з 08.03.2022 по 31.12.2022, що становить 12 749, 68 грн.
за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, що становить 2 816,86 грн.
за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, що становить 2 360,34 грн.
Розрахунок 3% річних:
за період з 08.03.2022 по 31.12.2022, що становить 1 361,68 грн.
за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, що становить 1 662,25 грн.
за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, що становить 967,38 грн.
Таким чином, в судом встановлено, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про повернення боргу та не повертає кошти позивачу, а тому позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів за неналежне виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики підлягають частковому задоволенню на загальну суму 21 918, 19 грн., яка складається з інфляційних втрат 17 926, 88 грн. та 3% річних у розмірі 3 991, 31 грн.
При цьому, позивачкою не доведено вірність наданого нею розрахунку, а тому, судом було здійснено свій розрахунок, обґрунтованість якого описано у мотивувальній частині даного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 656,47 грн. пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 19, 44, 76, 77, 78, 79, 80-82, 128, 141, 211, 223, 263, 265, 273, 280 ЦПК України, ст. ст. 16, 509, 524, 526, 533-535, 599, 625 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 21 918, 19 (двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) грн. 19 коп., що складається з: інфляційних втрат 17 926, 88 грн. та 3% річних у розмірі 3 991, 31 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 656,47 (шістсот п`ятдесят шість) грн.47 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.04.2025.

Суддя Л.М.Ковалевська