_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9105/25
Провадження № 2/947/2197/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.,

при секретарі Коростій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про поновлення строку для прийняття спадщини за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визначити додатковий строк чотири місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивач посилається на те, що після смерті бабусі, лише в лютому 2025 року він випадково від дідуся дізнався про заповіт який був складений на його ім`я ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в зв`язку із пропуском строку та роз`яснено про необхідність звернутись до суду. Позивач вважає, що строк пропущений з поважних причин, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про смерть № 11061 від 14.11.2022.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., згідно якого все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати ОСОБА_4 ,заповідала онуку, ОСОБА_1 .

Спадкоємцями 1 черги після смерті ОСОБА_4 є її чоловік - ОСОБА_3 та її донька - ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Закон надає фізичній особі право призначити спадкоємців шляхом складання заповіту та розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій погляд.

Заповіт розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до ЦК.

Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу всього майна, майнових прав та обов`язків до певних осіб, який буде існувати після смерті заповідача.

Заповідач має право за своїм розсудом заповідати майно будь-яким особам, будь-яким чином визначити частки спадкоємців в спадщині, позбавити спадщини одного, кількох чи всіх спадкоємців за законом, не зазначаючи причин такого позбавлення, а також включити до заповіту інші розпорядження, передбачені правилами ЦК про спадкування, скасувати чи змінити складений заповіт.

Згідно до ст. 1255 ЦК України, таємниця заповіту, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24 ).

При таких обставинах суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач не був обізнаним про наявність заповіту складеного на його ім`я померлою ОСОБА_4 ,дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 200, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ), додатковий строк чотири місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк встановлюється з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І. В. Огренич