Справа № 675/320/25
Провадження № 2/638/4370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, згідно прохальної частини якої просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26.02.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №22.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11.03.2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

За таких обставин маються всі підстави для вказаної позовної заяви.

Що стосується питання про відкриття провадження, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви (заяви).

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною 3 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Як вбачається із положень частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду саме із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в окремому провадженні та відповідно судовий збір сплачено у розмірі, встановленому для подачі заяви в окремому провадженні.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позовної заяви про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя, а також за обов`язкової наявності у подружжя спільних дітей.

У порушення зазначених вимог законодавства, ця заява подана від імені лише одного з подружжя - заявниці ОСОБА_1 , хоча відповідно до вказаних норм законодавства, до суду в порядку окремого провадження може бути подана тільки спільна заява подружжя про розірвання шлюбу, яке має дітей.

Водночас у своїй заяві ОСОБА_1 також зазначила, що спільних дітей з ОСОБА_2 вони не мають.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 одноособово звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, а не із спільною заявою подружжя, та з якої вбачається, що подружжя не має дітей, то заява подружжя про розірвання шлюбу не може вирішуватися за правилами окремого провадження.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Відповідно до частини 2 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів із дня надходження заяви.

Враховуючи викладене вище, оскільки заява подана до суду від імені одного з подружжя і, як зазначено у заяві, спільних дітей сторони не мають, то у цьому випадку підстав для розгляду заяви, яка подана до суду від імені лише ОСОБА_1 , у порядку окремого провадження немає, а тому заявниці ОСОБА_1 необхідно відмовити у відкритті провадження.

Заявники, за вказаних вище обставин, мають право звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу, або ж, звернутися до суду із цивільним позовом у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 186, 260, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя прийняти до свого провадження.

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: