Номер провадження 2/205/385/25
12 березня 2025 року
13 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зареєстрували шлюб з відповідачем 16.09.2022 року. Шлюб зареєстровано Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1409.
Від спільного подружнього життя дітей не мають.
Шлюбні відносини з відповідачем фактично не відбулися, оскільки у зв*язку із запровадженням воєнного стану на території України позивач з 20.09.2022 року вступив та проходить військову службу.
На даний час позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.
Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки відсутне нормальне спілкування між позивачем та відповідачем.
Майновий спір відсутній.
Продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає.
Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача у зв*язку з чим наполягає на розірванні шлюбу.
У зв*язку з викладеним просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судові витрати покласти на позивача.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Сторони в судове засідання не з*явились.
13.01.2025 року та 26.02.2025 року від представника позивача адвоката Аврамової О.О. надійшли заяви про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16.09.2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1409.
Від спільного подружнього життя дітей не мають.
Шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Спільне господарство не ведеться. На даний час позивач та відповідач проживають окремо.
Майновий спір відсутній.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з`ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність дитини та інші обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, на цей час разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.
Згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, але позивач просить судові витрати покласти на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.09.2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1409.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко