ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 670/877/24

Провадження № 22-ц/820/817/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року (суддя Мусієнко М.Б.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 07.11.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 6084054 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 16500 строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану АТ «Універсал банк» з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування..

26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 6084054 про надання споживчого кредиту від 07.11.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». 31.07.2024 між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» та позивачем - ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 6084054 про надання споживчого кредиту від 07.11.2022 перейшло до позивача. Останній набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 36201,01 грн.

Враховуючи викладене вище та те, що відповідачка не виконує умов кредитного договору просили суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором № 6084054 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.11.2022 станом на 17.09.2024 у розмірі 36201,01 грн, яка складається з: 16500 грн заборгованості за кредитом; 19701,01 грн заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 07.11.2022 по 17.09.2024 (включно), а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 6084054 від 07.11.2022 в сумі 36201,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань про витребування доказів, оскільки, витребувані документи та інформація мали важливе значення для повного, всебічного і об`єктивного вирішення даної справи, а також для захисту прав і законних інтересів Відповідача

Крім того зазначає, що судом першої інстанції здійснено розгляд справи без урахування заперечень, аргументів і доводів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, залишивши такий відзив без розгляду через відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку його подання.

А тому, вважає, що ухвалюючи рішення в справі, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального в частині відмови у витребуванні доказів, а також допустив надмірний формалізм, не прийнявши до уваги заперечення Відповідача, не забезпечив можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Звертає увагу суду на те, що кредитний договір містить номери мобільного телефону, а також адресу електронної пошти які ніколи не належали відповідачці і вона ними ніколи не користувалася, що свідчить про не проходження позичальником повної ідентифікації, що є обов`язковою для укладення кредитного договору. Позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів, використання і приналежності зазначених номерів мобільних телефонів та адреси електронної пошти Відповідачці, що проігноровано судом першої інстанції.

Також вказує, що відповідачка не отримувала жодних вимог чи повідомлень ані від ТОВ «Авентус Україна», ані від позивача. Про існування кредитного договору взагалі дізналася після ознайомлення з матеріалами позовної заяви. При цьому, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачці вимоги про дострокове погашення кредиту і підтвердження отримання нею такої вимоги, що свідчить про передчасність звернення до суду з даним позовом.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу вважає, що розмір витрат на правову допомогу, задоволений судом першої інстанції в сумі 10000 грн за підготовку лише позовної заяви і подання її через підсистему Електронний суд, є значно завищеними.

Позивачем через систему Електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що відповідачкою не доведено та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт незаконного заволодіння її персональними даними, зокрема, відсутні вироки/рішення суду в кримінальному провадженні про встановлення винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення та/або дій третіх осіб стосовно відповідачки, що стосуються незаконності заволодінням її персональними даними чи банківською картою.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 07.11.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 6084054 про надання споживчого кредиту, який відповідачкою підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «C281653» (т. 1 а.с. 53-57).

Згідно п. 1.1. договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ТС товариства.

Відповідно до п. 1.2. договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.3. договору, cума кредиту (загальний розмір) складає: 16500 грн. Тип кредиту - кредит.

Відповідно до 1.4. договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховуються з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договору).

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору (п. 1.5.1. Договору).

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 договору).

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:

- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних;

- за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 27239,01% річних (п. 1.7. договору).

Орієнтована вартість кредиту на дату укладання договору складає:

- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 134706 грн;

- за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 134213,48 грн. (п. 1.8. договору).

Згідно з п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Споживач має право у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі ініціювати продовження (пролонгацію) строку кредиту (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 9.6. договору, останній укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 6084054 та паспортом споживчого кредиту доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму кредиту, строк кредитування, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму кредиту за договором, чисту суму кредиту, суму платежу за розрахунковий період, кількість днів у розрахунковому періоді, дату видачі кредиту, дату платежу тощо (т. 1 а.с. 58-60).

Згідно з наданою АТ «Універсал Банк» випискою з карткового рахунку про зарахування грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за період з 07.11.2022 по 16.11.2022, ОСОБА_1 07.11.2022 о 23:34:05 були зараховані кошти в сумі 16500 грн. (а.с. 175). Зарахування вказаних коштів підтверджується також і довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.10.2023.(т. 1 а.с. 64-75, зокрема т. 1 а.с. 70 на звороті).

26 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку № 2.(т. 1 а.с. 25-32).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 26 вересня 2023 року за Договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників (т. 1 а.с. 33).

Згідно з витягу з реєстру боржників від 26 вересня 2023 року, додаток № 1 до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» перейшло право вимоги заборгованості боржника: № 2985 у реєстрі, ОСОБА_1 , кредитний договір № 6084054 від 07.11.2022, строк кредитного договору 360, сума виданого кредиту 16500 грн 00 коп., процентна ставка 1,99 %, сума заборгованості за основною сумою боргу 16500 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 19701 грн 01 коп., сума заборгованості за пенею, штрафами 0 грн 00 коп., сума заборгованості разом 36201 грн 01 коп., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 293 дні (т. 1 а.с. 77).

31 липня 2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно Додатку № 2. (т. 1 а.с. 19-22).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 31 липня 2024 року за Договором факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, від ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників (т. 1 а.с. 23, 24).

Згідно з витягу з реєстру боржників від 31 липня 2024 року, додаток № 1 до договору факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, від ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги заборгованості боржника: № 2359 в реєстрі, ОСОБА_1 , кредитний договір № 6084054 від 07.11.2022, строк кредитного договору 360, сума виданого кредиту 16500 грн 00 коп., процентна ставка 1,99 %, сума заборгованості за основною сумою боргу 16500 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 19701 грн 01 коп., сума заборгованості за пенею, штрафами 0 грн 00 коп., сума заборгованості разом 36201 грн 01 коп., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 602 дні (т. 1 а.с. 78).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (картка обліку договору № 6084054 від 07.11.2022) заборгованість ОСОБА_1 станом на 25 вересня 2023 року становить 36201,01 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16500 грн, заборгованість за відсотками 19701,01 грн. (т. 1 а.с. 61-63).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог про стягнення боргу на користь ТОВ «Українські фінансові операції» в розмірі 16500 грн, а також 19701,01 грн нарахованих позивачем відсотків за 61 календарний день (07.11.2022-06.01.2023) в межах строку договору, а всього 36201,01 грн.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів, відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, щодоговір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису)за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістомст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції правильно встановив, і з цим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що договір № 6084054 від 07.11.2022 підписано ОСОБА_1 електронним підписом позичальниці.

Електронний підпис позичальниці відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

Підписанням вказаного договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Зазначене відповідає висновкам, наданим Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує факт надання їй кредитних коштів у сумі 16500,00 грн на виконання електронного договору №6084054 про надання споживчого кредиту від 07.11.2022.

Натомість зазначене спростовується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих№2651 від 02.10.2023, відповідно до якої 07.11.2022 23:34 здійснено перерахування коштів на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 від ТОВ «Авентус Україна» на суму 16500 грн.

Крім того, за наданою на ухвалу суду випискою з карткового рахунку АТ «Універсал Банк», на карту на платіжну картку № НОМЕР_2 , що емітована на ім`я ОСОБА_1 , за період з 07.11.2022 по 16.11.2022, 07.11.2022 о 23:34:05 були зараховані кошти в сумі 16500 грн. (а.с. 175)

Отже факт укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 електронного договору № 6084054 про надання споживчого кредиту від 07.11.2022 та зарахування коштів на його виконання у сумі 16500 грн підтверджено належними і допустимими доказами та не спростовано відповідачкою.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо здійснення судом першої інстанції розгляду справи без урахування заперечень, аргументів і доводів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, залишивши такий відзив без розгляду через відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку його подання та в частині відмови у витребуванні доказів, з огляду на те, що суд першої інстанції повернув відзив та розглянув клопотання про витребування доказів відповідно до вимог ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що відповідачка отримала від кредитодавця кредитні є кошти є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимогст.141 ЦПК України, згідно якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позов задоволено судом першої інстанції у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 2, 3ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд першої інстанції правильно встановив, що між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. укладено договір про надання юридичних послуг від 01.08.2024 № 01/08/2024-А. (т. 1 а.с. 17)

Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем доведено належними і допустимими доказами факт надання позивачу ТОВ «Українські фінансові операції» адвокатом Дідухом Є.О. правничої допомоги, її обсяг та вартість на суму 10000 грн, що відображено у детальному описі робіт згідно договору та акті приймання-передачі наданих послуг згідно договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, тому судом обґрунтовано стягнуто з відповідачки на користь позивача суму вказаних витрат. Їх розмір є співмірним із складністю справи та наданим адвокатом послуг, витраченим часом на їх надання.

При цьому, відповідачка не скористалась в суді першої інстанції своїм процесуальним правом на заявлення клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу. А тому, доводи апеляційної скарги про неспівмірність витрат на правничу допомогу позивача не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до власного тлумачення норм права та до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: Л.М. Грох

О.І. Талалай