Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5921/24
Провадження №: 2/332/451/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 (надалі позивач-1) та ОСОБА_2 (надалі позивач-2) звернулися з вищезазначеним позовом про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В позові зазначено, що позивачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Кімната є комунальною власністю, належить територіальній громаді м. Запоріжжя, не приватизована. За адресою кімнати ніхто, крім позивачів, не зареєстрований. Іншого житла та нерухомості у власності позивачів немає. Для реалізації права на приватизацію свого житла позивачі у липні 2024 року звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району. Листом від 22.07.2024 № К-663-3-847 позивачам було відмовлено у зверненні та повернуто подані документи у зв`язку із ненаданням довідок про реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 у період з 01.01.1993 по 06.02.2001 та з 19.12.2006 по 15.05.2019, позивача ОСОБА_2 у період з 24.01.1995 по 26.10.1999, 12.10.2004 по 18.05.2010, 22.11.2011 по 12.06.2012, 27.11.2015 по 30.10.2023 та довідок щодо невикористання житлових чеків для приватизації житлового фонду. Позивачі вважають відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району незаконною, просять зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від позивачів документи і прийняти рішення щодо приватизації кімнати АДРЕСА_2 , за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у період часу з 01.01.1993 по 06.02.2001, з 19.12.2006 по 15.05.2019, ОСОБА_2 у період часу з 24.01.1995 по 26.10.1999, 12.10.2004 по 18.05.2010, 22.11.2011 по 12.06.2012, 27.11.2015 по 30.10.2023 та довідок про невикористання права на приватизацію позивачами.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя суду від 16.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду, задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про виклик свідків у судове засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що народився у с. Вовчанському Якимівського району Запорізької області, проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У 2001 році приїхав до Запоріжжя та прописався у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 . Потім був зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 без місця проживання. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 по справі № 0818/1830/2012 був визнаний таким, що втратив право користування житловою площею у гуртожитку по АДРЕСА_5 . У 2019 році позивач отримав кімнату за адресою: АДРЕСА_1 , зареєструвався у ній та проживає по цей час.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснила суду, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживаючи разом з матір`ю у АДРЕСА_6 , у 1990 році пішла у школу № 67, де провчилася чотири роки. У 1994 році перейшла у гімназію № 47 і проживала з бабусею за адресою: АДРЕСА_7 . З 1997 року була під опікою бабусі і проживала за вищевказаною адресою з нею. Також у 1997 році з метою підготовки до отримання майбутньої професії перейшла до школи № 67, тому що в ній на той час був навчально-виробничий комбінат. У 1999 році отримала паспорт і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 . У 2001 році у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 . Надалі у 2004 році мама попросила позивачку виписатися з квартири, що і зробила позивачка, але продовжувала проживати за тією ж адресою без реєстрації. У травні 2010 року позивачка знову прописалася за вказаною вище адресою. У подальшому у зв`язку із сімейними спорами неодноразово знімалася з реєстрації і знову реєструвалася за даною адресою. У 2015 році у зв`язку з великими боргами за комунальними платежами квартиру за адресою: АДРЕСА_7 довелося продати, придбали іншу квартиру по АДРЕСА_8 . Ця квартира перебуває у спільній власності із сусідкою, яка не є членом родини. Сусідка відмовилася надати дозвіл на реєстрацію позивачки у вказаній квартирі. Тому остання проживала у вказаній квартирі без реєстрації. Надалі позивачка вийшла заміж за ОСОБА_1 , стала проживати з ним за адресою: АДРЕСА_9 , зареєстрована за вказаною адресою з 30.10.2023.

У судовому засіданні 20.02.2025 свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_10 . Позивач ОСОБА_1 з 2013 року до 2020 року знімав кімнату у свідка, допомагав по господарству.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивач ОСОБА_2 є його рідною сестрою по матері. У дитинстві опіку над ОСОБА_6 взяла бабуся, і ОСОБА_7 проживала з нею за адресою: АДРЕСА_7 . Коли бабуся померла, у 2007 році, ОСОБА_7 проживала матір`ю за тією ж адресою. Пізніше мати продала квартиру. Як відомо свідку, ОСОБА_7 завжди проживала у Заводському районі м. Запоріжжя, житла у власності немає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є донькою ОСОБА_9 . З моменту народження проживала разом з мамою за адресою: АДРЕСА_7 . Мама вийшла заміж за ОСОБА_1 та стала проживати за адресою: АДРЕСА_9 .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною брата позивачки ОСОБА_2 . Свідок вказала, що знає позивачку ОСОБА_2 18 років. Яна завжди проживала у Заводському районі. Свідку відомо, що ОСОБА_7 проживала за адресою: АДРЕСА_11 , наразі проживає по АДРЕСА_12 разом з чоловіком ОСОБА_1 . Зі слів свідка, у ОСОБА_11 немає іншого житла, у приватизації вона участі не брала.

У судовому засіданні 28.04.2025 позивачі позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_12 у судовому засіданні не заперечувала у задоволенні позову.

У судовому засіданні 28.04.2025 вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового засіданні на 08 травня 2025 року.

У судове засідання 08.05.2025 учасники справи не з`явилися. Від позивачів надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу та свідків, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частин 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, і більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п.п. 17, 18, 20 Положень про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 N 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання житлової площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 р.) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до п. 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 26.12.2009 № 396, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 народився у с. Вовчанському Якимівського району Запорізької області, проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

У 2001 році приїхав до Запоріжжя та прописався у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 . Потім був зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 без місця проживання, що підтверджується копією паспорту позивача-1 (а.с. 13-14).

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 по справі № 0818/1830/2012 ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив право користування житловою площею у гуртожитку по АДРЕСА_5 (а.с. 28).

Зі свідчень свідка ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 з 2013 року по 2020 рік проживав на умовах оренди за адресою: АДРЕСА_10 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.05.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15 травня 2019 року (а.с. 16).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 23 березня 2022 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб (а.с. 19).

ОСОБА_2 народилася у м. Запоріжжі, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 (а.с. 17). У 1990 році позивачка разом з матір`ю проживала за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується листом Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 29.05.2024 № 06.4-12/02/179. У 1990 році позивачка пішла у перший клас школи № 67, що знаходиться у Заводському районі м. Запоріжжя, за місцем її тодішнього проживання, на підтвердження чого наданий лист Запорізького навчально-виховного комплексу № 67 Запорізької міської ради Запорізької області від 20.11.2024 № 07.01-11/382 (а.с. 114). У 1994 році ОСОБА_2 (дівоче прізвище « ОСОБА_13 ») перейшла у гімназію № 47 і проживала з бабусею за адресою: АДРЕСА_7 .

Розпорядженням голови Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя від 15.05.1997 № 550 бабусю позивачки ОСОБА_14 призначили опікуном над неповнолітньою ОСОБА_15 (а.с. 111 112).

У 1997 з метою підготовки до отримання майбутньої професії позивачка перейшла до школи № 67 (а.с. 114).

У 2001 році у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_8 , яка протягом дитинства навчалася у навчальних закладах у Заводському районі, місце проживання дочки відповідно до даних навчальних закладів зазначена адреса: АДРЕСА_7 (а.с. 65-70).

Позивачка ОСОБА_2 не є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.01.2007 № 99 (а.с. 64).

Позивачі проживають у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_1 виданий ордер на жилу площу в гуртожитку № НОМЕР_3 , серія «Г» у складі сім`ї ОСОБА_2 (а.с. 40). Згідно з технічним паспортом на житлову кімнату від 11.04.2024 житлова площа кімнати становить 17,0 кв.м (а.с. 49-56). З договору найму житлового приміщення від 17.05.2024 № 42150688/340, укладеного позивачем ОСОБА_1 з Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, вбачається, що житлова площа кімнати 17,0 кв.м, загальна 29,86 кв. м, відповідальним квартиронаймачем є позивач ОСОБА_1 (а.с. 41). Кімната не приватизована.

Згідно з копією особового рахунку № НОМЕР_4 рахунок відкритий на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна кількість осіб, на яких нараховуються витрати: 2 особи (а.с. 42).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власності не мають іншого житла, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.06.2024 № 381899046, 381900107 (а.с. 47, 48).

Позивачі звернулися до відділу приватизації житла районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про приватизацію зазначеної вище квартири.

Однак, відповідач листом від 22.07.2024 № К-663-3-847 відмовив у зверненні та повернув подані документи у зв`язку із ненаданням довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у період часу з 01.01.1993 по 06.02.2001, з 19.12.2006 по 15.05.2019, ОСОБА_2 у період часу з 24.01.1995 по 26.10.1999, 12.10.2004 по 18.05.2010, 22.11.2011 по 12.06.2012, 27.11.2015 по 30.10.2023 та довідок щодо невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Як вбачається з відповіді Департамента адміністративних послуг від 29.05.2004 № 06.4-12/02/180 (а.с. 35), ОСОБА_1 був зареєстрований:

з 06.02.2001 по 14.10.2004 за адресою: АДРЕСА_4 ;

з 28.10.2004 по 19.12.2006 за адресою: АДРЕСА_13 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.05.2024 з 15.05.20919 по цей час позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідками AT «Державний ощадний банк України» від 04.06.2024 №№ 107.357-23/571, 107.357-23/572 підтверджується, що позивач не використовував житлові чеки на приватизацію житла за адресами у місті Запоріжжі: АДРЕСА_14 (а.с. 24 - 26).

Довідками AT «Державний ощадний банк України» від 04.06.2024 №№ 107.357-23/567, 107.357-23/569, 107.357-23/570, 107.357-23/568 підтверджується, що позивачка не використовувала житлові чеки на приватизацію житла за адресами у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_6 (а.с. 27 - 30).

Зі свідчень позивача ОСОБА_1 , показань свідка ОСОБА_4 , довідок АТ «Державний ощадний банк України» встановлено, що позивач певний період свого життя не був ніде зареєстрований, раніше ніколи не приватизував іншого житла, однак, позбавлений можливості підтвердити це відповідною довідкою за періоди часу з 06.02.2001 по 14.10.2004, з 28.10.2004 по 19.12.2006.

Зі свідчень позивачки ОСОБА_2 , показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , довідок АТ «Державний ощадний банк України» встановлено, що позивачка певний період свого життя не була ніде зареєстрована, раніше ніколи не приватизувала іншого житла, однак, позбавлена можливості підтвердити це відповідною довідкою за періоди часу з 24.01.1995 по 26.10.1999, 12.10.2004 по 18.05.2010, 22.11.2011 по 12.06.2012, 27.11.2015 по 30.10.2023.

Відсутність відомостей про реєстрацію позивачів та відсутність довідок щодо невикористання житлових чеків для приватизації державного фону в певний період часу позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію вищезазначеної кімнати. Так, згідно з ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Отже, саме на суд покладений обов`язок щодо розв`язання спірних питань, які виникають у процесі приватизації громадянами квартир державного житлового фонду.

Відповідно суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 , ОСОБА_16 не використали право на безкоштовну приватизацію житла, передбачену нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»

Крім того, матеріалами справи встановлено, що іншого житла позивачі не мають, що свідчить про те, що вони мають достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, а зазначене житлове приміщення є в цілому їхнім «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція).

Дослідивши структуру позову, сформовану позивачем у залежності від кваліфікації правовідносин (визначення матеріального та процесуального закону, які повинні застосовуватися), предмет доказування, зміст/предмет позову, визначений указівкою позивачів на спосіб судового захисту, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не суперечить положенням ст. 16 ЦК України та є «ефективним» у розумінні ст. 13 Конвенції, оскільки забезпечує поновлення порушеного права і одержання особами бажаного результату.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Суд також враховує, що у позивача є в наявності всі інші документи, які повинні бути надані для здійснення приватизації кімнати у гуртожитку відповідно до п.п. 17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11-13, 81, 209, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 документи і прийняти рішення щодо приватизації кімнати АДРЕСА_2 , за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у період з 01.01.1993 по 06.02.2001 та з 19.12.2006 по 15.05.2019, ОСОБА_2 у період з 24.01.1995 по 26.10.1999, 12.10.2004 по 18.05.2010, 22.11.2011 по 12.06.2012, 27.11.2015 по 30.10.2023 та довідок щодо невикористання ними житлових чеків для приватизації державного фонду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

позивач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_16 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

позивач-2: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_16 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;

відповідач: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, буд. 56, код ЄДРПОУ: 37573534.

Суддя У. В. Блажко