Номер провадження 2/754/2980/25
Справа №334/66/25
24 квітня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді - Панченко О.М.,
секретаря судових засідань - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Національного університету «Києво-Могилянська академія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг,
Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09.01.2025 року справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2025 року справу передано на розгляд головуючій судді Панченко О.М.
Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року прийнято справу та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщеного відповідача, згідно положення ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що Наказом Національного університету «Киево-Могилянська академія» 10.08.2017 № 764-с «Про зарахування на навчання» ОСОБА_1 (здобувач/замовник) зараховано на 1 рік навчання за освітнім рівнем бакалавра за спеціальністю 034 «Культурологія» за договором про надання освітніх послуг з 01.09.2017 та укладено договір від 10.08.2017 № Кт 16.01.17 про надання платних освітніх послуг.
Наказом НаУКМА від 15.05.2019 № 425- відповідача відраховано за 4 академічних заборгованості з 15.05.2019 (тобто до закінчення оплаченого 2 курсу), внаслідок чого сформувався залишок невикористаних коштів на суму 4032,64 грн (47 днів).
Наказом НаУКМА від 03.06.2022 № 617-с відповідача поновлено на 2 курс за освітнім рівнем бакалавра спеціальність 034 «Культурологія» за договором про надання освітніх нослуг з 03.06.2022. який укладено між НаУКМА (виконавець) та відповідачем (замовник) віл 06.06.2022 № КТ 24.02.22.
Після поновлення вартість освітніх послуг за 2 курс 2021-2022 навчального року становила 33 600 гри (наказ від 15.03.2021 № 131. додаток 1).
Відповідач зобов`язався відповідно до п..12, 13 Договору за навчання сплатити 77 025 грн., з них 3105 грн., а потім по 36 960 грн. за кожен навчальний рік зі сплатою щосеместрово по 18 480 грн. Перший платіж згідно з умовами п. 13 Договору відповідач повинен був перерахувати до 15.06.2022, а наступні платежі до 1 серпня та до 20 грудня згідно з графіком.
Відповідач сплатив 3105 грн. (09.06.2022), що підтверджується банківською випискою.
Вартість освітніх послуг за 3 курс 2022-2023 навчального року становила 36 960 грн. (наказ від 14.02.2022 № 79), відповідно за семестр 18 480 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач до 01.08.2022 року за V семестр не сплатив.
При зменшенні боргу на залишок невикористаних коштів за 2 курс 2018-2019 навчального року у розмірі 4032,64 гри заборгованість становить - 14 447,36 грн.
Згідно з п. 2 Договору про навчання НаУКМА зобов`язався за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу за освітнім рівнем бакалавра, спеціальності 034 «Культурологія», форма навчання денна.
У відповідності до п. 9 Договору відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу.
Згідно з п. 17 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує НаУКМА пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до припису у Договорі відповідач підтвердив особистим підписом наступне: «3 дозвільними документами, Статутом НаУКМА, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, положеннями про навчання в НаУКМА ознайомлено і зобов`язуюсь виконувати. З умовами договору, порядком оплати з урахуванням індексу інфляції ознайомлений(а) і згоден(на). Примірник договору отримано.»
Відповідно до підп. 5 п. 22 Договору він розривається у разі відрахування здобувача.
Наказом НаУКМА віл 16.01.2023 №. 58-с «Про відрахування зі складу студентів 3-го року навчання освітнього ступеня бакалавр факультету гуманітарних наук, які навчаються згідно з договором про надання освітніх послуг» відповідача відраховано за невиконання індивідуального навчального плану, за 3 академічні заборгованості з 16.01.2023 за погодженням зі старостатом факультету гуманітарних наук.
Відповідач перебував у складі студентів по 15.01.2023, але зобов`язання з оплати не виконав.
НаУКМА рекомендованим листом від 22.04.2024 № 10/410 повідомив відповідача про заборгованість, яку запропонував сплатити до 01.05.2024, і попередив про її стягнення у судовому порядку.
До цього часу відповідачем заборгованість на рахунок НаУКМА не перераховано.
Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані освітні послуги.
Згідно частини 3 статті 53 Закону України «Про освіту» - здобувачі освіти зобов`язані, зокрема, дотримуватись умов договору про надання освітніх послуг.
Згідно частини 6 статті 79 Закону України «Про освіту» - розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором. Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Судом перевірено правильність розрахунків наданих представником позивача, вважає їх вірними виходячи з розміру заборгованості за освітні послуги 14 447,36 грн., пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання становить - 4 195,67 грн. ; 3% річних - 1 017,73 грн.; та інфляційні втрати - 3 505,59 грн.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Національного університету «Києво-Могилянська академія» та необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 23 166,35 грн., які складаються з наступного: 14 447,36 грн. - заборгованість за навчання; 3 505,59 грн. - інфляційні втрати; 1 017,73 грн. - три відсотка річних та 4 195,67 грн. - пеня.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10, 76, 259, 264, 265, 268, 273, 365 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Національного університету «Києво-Могилянська академія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2025, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України.
Суддя О.М. Панченко