Справа № 508/744/21
Номер провадження 6/508/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року селище Миколаївка

Миколаївський районнийсуд Одеської області

у складі: головуючого судді Банташ Д.С.

за участю секретаря с/з Грибонос О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 508/744/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» про заміну стягувача у виконавчих документах у справі № 508/744/21, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», боржник ОСОБА_1 ,

встановив:

До суду, в особі представника Гавірко О.О., звернулося «Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» із заявою, відповідно до змісту якої просить замінити у виконавчих документах, а саме стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», яке відступило права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР».

Заява мотивована тим, що 14.12.2021 Миколаївський районний суд Одеської області прийняв рішення у справі № 508/744/21 про стягнення з Боржника на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01187195 від 26.04.2021 у сумі 15717,15 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

19.05.2022 ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» був укладений договір факторингу про відступлення права вимоги за вказаним Кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «СІТІ ФАКТОР».Таким чином, ТОВ «СІТІ ФАКТОР» набуло статусу Нового Кредитора та отримало права грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ».14.05.2024 судом видано 2 виконавчі листи у вказаній справі, які, станом на сьогоднішній день, не пред`явлені на виконання та перебувають у ТОВ «СІТІ ФАКТОР».

Ухвалою суду від 18.03.2025 року було прийнято провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 25.03.2025 розгляд справи відкладено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, до суду пояснення чи заперечення на заяву не надійшли.

Тому суд вважає за можливе, відповідно до положень ЦПК України, розглядати справу без участі осіб, що не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року Миколаївський районний суд Одеської області прийняв рішення у справі № 508/744/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01187195 від 26.04.2021 року у розмірі 15717,15 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набрало законної сили 14.01.2022 року.

На виконання вищевказаного рішення Миколаївським районним судом Одеської області було видано відповідні виконавчі листи від 14.05.2024 року.

Згідно заяви виконавчі листи не були пред`явлені до примусового виконання.

Відповідно до договору факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» уклали даний договір факторингу, згідно якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошових вимог до третіх осіб (боржників), строк платежу за якими настав (наявні вимоги), а також право вимог, які виникнуть в майбутньому (майбутні вимоги) на підставі кредитних договорів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору (а.с. 71).

За Випискою з Додатку №1 до Акту приймання-передачі документів до договору факторингу від 19.05.2022 року № ДФ-19/05/22-СФ вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» набуло права грошової вимоги до кредитного договору № ЛЛ-01187195, боржником якого є ОСОБА_1 . (а.с. 70).

Статтями 129, 129-1 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Судом встановлено, що рішення Миколаївського районного суду Одеської області у цивільній справі № 508/744/21 ухвалено 14 грудня 2021 року. Рішення набрало законної сили 14.01.2022 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (як на час виникнення спірних правовідносин так і на момент розгляду справи), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. (частина 1 статті) Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. (частина 2 статті) Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. (частина 3 статті) Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. (частина 4 статті) У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. (частина 5 статті) Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. (частина 6 статті)

Заявник зазначив, що зазначені виконавчі листи не пред`явленні до виконання та перебувають у ТОВ «СІТІ ФАКТОР».

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128).

Як зазначалося вище, рішення Миколаївського районного суду Одеської області у цивільній справі № 508/744/21 ухвалено 14 грудня 2021 року, набрало законної сили 14.01.2022 року.

З заявою про заміну стягувача у виконавчих документах у справі № 508/744/21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» звернулося 10 лютого 2025 року (засобами «Електронний суд») після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання (3 роки 3 тижні 5 днів).

В заяві питання про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання ТОВ «СІТІ ФАКТОР» не порушуються.

На підставі викладеного, заява ТОВ «СІТІ ФАКТОР» про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 14.12.2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР» про заміну стягувача у виконавчих документах у справі № 508/744/21.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 24.04.2025.

Суддя Дмитро БАНТАШ