Справа № 522/5140/24-Е
Провадження № 2/522/2052/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі - TOB «ООЕК») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в обґрунтування якого зазначило, що позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . У зв`язку з неповною сплатою ОСОБА_1 вартості спожитої електричної енергії за зазначеним особовим рахунком виникла заборгованість у розмірі 15493,40 грн. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 15493,40 грн.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості, зобов`язання підвищення потужності засобу виміру та внести зміни до договору, в обґрунтування якого послався на те, що між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» укладено договір № 02001/10573098 від 22.11.2018 року про розподіл та постачання електричної енергії за регульованим тарифом побутовому споживачу. 02.12.2020 року електропостачальником в особі АТ «Одесаобленерго» позапланово встановлено новий засіб обліку, який в процесі експлуатації почав вибивати світло.13.01.2022 року звертався із претензією в якій просив підвищити потужність засобу виміру до 5 кВт. ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» провести перерахунок заборгованості вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024, що додається до зустрічного позову; зобов`язати підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до договору від 22.11.2018 року у п. 1.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 28.05.2024 року прийняв зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в частині вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» провести перерахунок заборгованості, вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024, що додається до зустрічного позову.

У прийняті до розгляду вимог зустрічного позову щодо зобов`язання підвищити потужність засобу виміру GAMMA100 заводський номер 02595750 до 5 кВт та зобов`язання внести зміни до Договору від 22.11.2018 року у п. 1 Приморський районний суд м. Одеси - відмовив.

10.06.2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача за первісним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну вимогу, в якому представник ТОВ «ООЕК» із зустрічними вимогами не погодився та у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі.

Окрім того, 10.06.2025 року ОСОБА_1 було подано до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2024 року, в якій останній просить скасувати зазначену ухвалу в частині відмови у прийнятті зустрічного позову щодо вимог про зобов`язання підвищити потужність засобу виміру та внесення змін до договору від 22.11.2018 року та в цій частині повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Вважає, що як первісний, так і зустрічний позов стосуються правовідносин щодо оплати за електроенергію за період січень 2022 року по серпень 2023 року, оскільки в цей період Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» здійснено заміну лічильника на несправний, який вибиває світло і потребує збільшення потужності.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08.08.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 року в оскаржуваній частині без змін.

03.10.2024 матеріали справи надійшли до суду першої інстанції, а 14.10.2024 передані головуючому у справі.

З 09.09.2024 по 11.10.2024 суддя Абухін Р.Д. знаходився у щорічній відпустці.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2024 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості, вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024 було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

06.12.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про залишення зустрічного позову без розгляду, оскільки вони мають намір звернутися до суду з цими вимогами окремим позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» провести перерахунок заборгованості, вказаної у розрахунку доданому до первісного позову і привести його у відповідність із розрахунком ОСОБА_1 від 25.05.2024 було залишено без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте до суду надано заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому порядку. Надали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99 (надалі скорочено Договір), шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та частковою сплатою за спожиту електроенергію.

Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Як вбачається із наданих суду документів, за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період грудень 2021 року серпень 2023 року було спожито 9938 кВт.год електричної енергії на суму 16160,16 грн.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Згідно п. 2.3.14 ПРРЕЕ, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Також, досліджуючи доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості, судом встановлено, що станом на початок листопада за особовим рахунком № НОМЕР_1 існувала заборгованість у розмірі 2085,28 грн.

Відповідно до пункту 4.24 ПРРЕЕ у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за електричну енергію в загальному розмірі 2752,04 грн.

Зі сплачених 27.12.2021 р., 12.02.2022 р. , 18.05.2022 р., 11.07.2022 р. , 13.09.2022 р., сум за споживання електроенергії у загальному розмірі 2266,24 грн., 2085,28 грн. було зараховано Позивачем у рахунок погашення заборгованості, яка виникла у більш ранній період, а залишок сплаченої суми у розмірі 180,96 грн. в рахунок заборгованості, яка виникла у період з грудня 2021 року.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію не погашена, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 15493,40 гривень.

Також досліджуючи наявну в матеріалах справи довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 372242231, судом встановлено, що на момент виникнення боргу власником частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності був ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує (аналогічне положення закріплено в ч. 4 ст. 319 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, котре йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 р. по справі № 757/29813/17-ц: «Непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє відовідача, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ "ЖК "Віденський"».

Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства (аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 р. по справі №920/1275/16).

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 р. по справі № 757/29813/17-ц: «Непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ "ЖК "Віденський"».

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за №312.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

Суд констатує, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312.

Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію, в розмірі 15493,40 гривень.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Вимог про стягнення інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625 ЦК України позивач не пред`явив.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 15493,40 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 526, 610, 611, 612, 714 ЦК України, ст.ст. 56, 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» заборгованість за спожиту електричну енергію 15493,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 21.04.2025.

Суддя Р.Д. Абухін

16.04.25