Номер провадження: 22-ц/813/3579/25
Справа № 501/3923/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою представника ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Петрюченко М.І. 16 грудня 2024 року у м. Чорноморськ Одеської області,

встановила:

Іллічівським міським судом Одеської області 27 вересня 2024 року було видано судовий наказ, яким відповідні вимоги сторони стягувача задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 року по 01.09.2024 року у розмірі 7475,87 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

11.12.2024 року представник боржника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 27.09.2024 року про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.12.2024 року заяву представника ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що із судовим наказом (роздруківкою з ЄДРСР) апелянт ознайомилась лише 10.12.2024 року через свого представника, що відбулось вже після відкриття виконавчого провадження та арешту її банківського рахунку. Про існування самого судового наказу ОСОБА_1 не було відомо, поштою він до неї не надходив.

Сторони про розгляд справи на 01.04.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Судова повістка, надіслана на адресу ОСОБА_1 , повернулась до суду апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто, вказана судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, що кореспондується із положеннями п.3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31.08.2022 року у справі № 760/17314/17).

КП «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та представник ОСОБА_1 , сповіщено шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу.

Колегія суддів зазначає, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області 27.09.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 року по 01.09.2024 року у розмірі 7475,87 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

11.12.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 27.09.2024 року про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та витрат по сплаті судового збору.

Залишаючи подану представником ОСОБА_1 заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, та причини пропуску строку на звернення визнані судом неповажними.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Згідно ч. 1 ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Колегія суддів приймає до уваги, що матеріали справи не містять доказів направлення судом першої інстанції, у встановленому законом порядку, та, відповідно, отримання ОСОБА_1 копії судового наказу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У постановах Верховного Суду від 02.08.2021 року у справі № 914/1191/20, від 14.04.2021 року у справі №205/1129/19 зазначено, що день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів направлення на адресу боржника судом першої інстанції копії судового наказу, та відсутність доказів отримання ОСОБА_1 вказаного судового рішення, колегія суддів доходить висновку про передчасність висновків суду щодо невідповідності заяви представника боржника про скасування судового наказу вимогам ч. 5 ст. 170 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття (розгляду) позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970 року зазначено, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У рішеннях ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року (п. 65), у справі «Кудла проти Польщі» от 26.10.2000 року (пункт 122) зазначено, що однієї із гарантій ст. 6 Конвенції є право на забезпечення ефективного доступу до суду для того, щоб учасники судового процесу могли одержати рішення, яке стосується їх «прав та обов`язків».

У рішенні від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і перешкодило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 16.12.2024 року із направленням цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2024 року скасувати.

Цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 21 квітня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе