П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Миколаїв

справа №274/6158/24

провадження №22-ц/812/550/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року, ухвалене об 11 год 00 хв під головуванням судді Волощук О. О. у приміщенні суду у м. Південноукраїнську Миколаївської області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

26 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі ТОВ «Макс Кредит» або Товариство) звернулося до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало наступним.

04 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-10126166 у формі електронного документа, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 6300 грн, який був зарахований на картковий рахунок ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на момент подання позову утворилася загальна заборгованість у сумі 24 255,00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6300,00 грн, заборгованості за комісією у сумі 315,00 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 17 640,00 грн.

Позивач вказував, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 24 255,00 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Макс Кредит» відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив із того, що позивачем належними доказами не доведено виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Макс Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. Апелянт наполягав на тому, що сукупність наданих ним доказів свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 6300 грн. За такого відповідач повинен виконати умови кредитного договору про повернення кредитних коштів з нарахованою комісією та відсотками.

Окремо відповідач просив витребувати у АТ «Ощадбанк» інформацію про зарахування ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 6300 грн 04 листопада 2023 року за кодом RRN 76. Вказане клопотання, яке адресоване суду апеляційної інстанції, обґрунтоване тим, що на думку представника позивача, надана АТ «Ощадбанк» суду першої інстанції виписка по рахунку ОСОБА_1 є нечитабельною. Крім того зарахування коштів відбувалося не від ТОВ «Качай гроші», а від платіжної системи.

Фактичні обставини справи

04 листопада 2023 року ОСОБА_1 ознайомився з паспортом споживчого кредиту ТОВ «Качай гроші» з урахуванням побажань споживача про отримання кредиту у сумі 6300 грн, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором 46229.

Цього ж дня ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №00-10126166, відповідно до якого Товариство мало надати позичальнику кредит у розмірі 6300 грн, а позичальник мав повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними до 03 березня 2024 року. Стандартна процентна ставка за договором становить 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами. За надання кредиту позичальник зобов`язався сплатити комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що становить 315 грн.

Згідно з довідками ТОВ «Платежі онлайн» від 11.07.2024 та ТОВ «Профітгід» без дати через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція (видача) грошових коштів у сумі 6300 грн на платіжну картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10126166 від 04.11.2023, наданої позивачем, станом на 12 липня 2024 року обраховувалася заборгованість за кредитним договором у сумі 24 255,00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6300,00 грн, заборгованості за комісією у сумі 315,00 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 17 640,00 грн.

22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

З наданих АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів документів випливає, що у вказаному банку на ім`я ОСОБА_1 емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_2 . Однак, відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок не зараховувалися кредитні кошти у сумі 6300 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання ТОВ «Макс Кредит» про витребування доказів, оскільки вказані Товариством докази є читабельними та містять інформацію про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 04 листопада 2023 року.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Макс Кредит» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).

В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Макс Кредит» як новий кредитор, до якого перейшли права вимоги за укладеним ОСОБА_1 кредитним договором від 04 листопада 2023 року, просило про стягнення з позичальника суми неповернутої заборгованості за кредитом в сумі 24 255,00 грн.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, вважав позовні вимоги недоведеними, бо відсутні докази зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

З досліджених доказів вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 , який відкритий у АТ «Ощадбанк», 04 листопада 2023 року кредитні кошти у сумі 6300 грн не зараховувалися.

За такого суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Макс Кредит».

Доводи Товариства, викладені у апеляційній скарзі, правильних висновків суду не спростовують.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Макс Кредит» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» залишити без задоволення, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 23 квітня 2025 року.