Справа 688/1071/25
№ 2/688/598/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

24 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог

11.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 25.01.2016. У цьому шлюбі у них народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області по справі №688/819/15-ц, 2/688/316/15 виданий виконавчий лист від 19.03.2015, згідно якого стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, по 500 грн на кожну дитину, з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року до їх повноліття.

Даний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат на дітей постійно зростає та щоденно потребують значних витрат на утримання, також змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зросли ціни, у зв`язку з інфляцією, на оздоровлення, харчування, лікування.

Станом на момент прийняття рішення по страві №688/819/15-ц відповідач не мав постійного стабільного доходу, тому аліменти на утримання дітей стягувались у твердій грошовій сумі 1000 грн (по 500 грн на кожну дитину), з врахуванням індексу інфляції, щомісячно. У відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 59545,71 грн, що підтверджується, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по АСВП №56797282 по виконанню виконавчого листа від 19.03.2025 року. Заборгованість була частково сплачена під час перебування відповідача на військовій службі, що свідчить про покращення фінансового стану у відповідача, він працездатний та здоровий, здатний забезпечувати належний рівень утримання дітей, інших утриманців немає.

Наразі позивачка самостійно виховує спільних доньок, майновий стан позивачки погіршився, що підтверджується довідкою від 20.01.2025 р. №29 Управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, їй складніше стало утримувати дітей. Позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Також, позивачка не може знайти високооплачувану роботу в с. Михайлючка, щоб забезпечувати якомога кращий рівень життя для дітей, разом з тим, знайти роботу в іншій місцевості, також не має змоги, оскільки діти ще малі, щоб бути без догляду старших, інших повнолітніх членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд за ними немає. Крім того, їхня донька ОСОБА_5 , має патологію серця додаткова хорда та приступи задишки, у зв`язку з чим донька потребує додаткового нагляду за нею, спеціальних умов життя, повноцінного та збалансованого раціону харчування, а також, постійного обстеження у профільних лікарів в обласних центрах, приватних лікарнях, що потребує додаткових витрат.

Ппросить, змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , визначивши їх у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Підопригора Р.Б. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Незаперечив заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення суду.

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». На адресу суду повернуто поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

11.03.2025 позивачка звернулась до суду з цим позовом, суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

12.03.2025 суд відкрив спрощене провадження та призначив судове засідання на 24.04.2025.

24.04.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірваний рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2016.

Сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають з матір`ю по АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду з ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх доньок у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, по 500 грн на кожну дитину, з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по АСВП №56797282 по виконанню виконавчого листа №2/688/316/15 від 19.03.2015 року Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн (по 500 грн на кожну дитину), з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року і до повноліття дітей, станом на лютий 2025 року у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 59545,71 грн.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не надав доказів щодо свого матеріального становища, наявність утриманців та про стан здоров`я.

Вказані обставини встановлені письмовими поясненнями позивачки, викладеними у позові, підтверджуються: паспортом позивачки, копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад її сім`ї, копією виконавчого листа від 19.03.2015 року, копіями довідок з медичної установи, відомостями відділу Державної виконавчої служби, іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини,

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 3 статті 182 СК України передбачає, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Водночас частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що розмір стягуваних аліментів на утримання дітей сторін був визначений в розмірі, який відповідав вимогам чинного законодавства. Однак, у подальшому майновий стан сторін та дітей змінився. Діти сторін підросли та потребують матеріального забезпечення відповідно до їх віку. Сторони у добровільному порядку не досягли згоди щодо збільшення матеріального утримання неповнолітніх дітей, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Отже, після винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились обставини, що впливають на розмір аліментів, а тому наявні достатні підстави для його збільшення.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає збільшенню та стягненню з відповідача, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також встановлені фактичні обставини в справі.

Станом на дату розгляду справи дітям сторін виповнилося майже по 14 років. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років на даний час становить 1598 гривень, мінімальний рекомендований - 3196 гривень, відповідно.

За інформацією з позовної заяви, відповідач є військовослужбовцем, отже має стабільний дохід, фізично здоровий, інших утриманців не має, може виконувати обов`язок по утриманню своїх дітей від шлюбу з позивачкою, вказані обставини відповідачем не спростовані.

Діти сторін проживають разом із матір`ю, а відтак основний тягар по їх утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачці. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті.

Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, відповідач зобов`язаний нарівні із позивачкою забезпечити дітям рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, що не суперечить нормам Сімейного кодексу України, відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей та принципу забезпечення якнайкращих інтересів дітей, який передбачає досягнення справедливого балансу між інтересами дитини і батьків, оскільки інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть переважати інтереси батьків, тому права батьків не можуть завдавати шкоди дитині, в т.ч. порушувати право дитини на утримання (одержання коштів, необхідних для її життєдіяльності).

Визначений розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений розмір аліментів також цілком відповідає усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на двох дітей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів проводиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що немає постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Отже, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення.

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Таким чином, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів, шляхом зміни способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягають задоволенню.

При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст.141ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст.141,263-265,273,274,280-284,289 ЦПК України, ст.ст.150,180-183,192 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в справі №688/819/15-ц 2/688/316/15, за яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн (по 500 грн на кожну дитину) з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року до їх повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою з дітей повноліття.

Виконавчий лист від 19.03.2015 року за №688/819/15-ц 2/688/316/15, виданий Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 19.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн (по 500 грн на кожну дитину) з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року до їх повноліття, вважати таким, що втратив силу та відізвати з Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і приєднати до цивільної справи за №688/819/15-ц 2/688/316/15.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 24.04.2025.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК