Справа № 605/117/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Лелик О.М.,

з участю секретаря судового засідання Мохун Т.В.,

справа №605/117/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

за участі заявника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_1 з датою заповнення 06.05.1982 року та трудової книжки НОМЕР_2 з датою заповнення 06.05.1982 року, заповненої радгоспом «Україна» Підгаєцького районного управління сільського господарства Підгаєцького району Тернопільської області.

Свої вимоги мотивує тим, що зважаючи на неточності з приводу прізвища, дати народження, встановлення факту належності правовстановлюючих документів надасть можливість звернутись до органів Пенсійного фонду України, з підтвердженням необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

Ухвалою судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2025 року суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

14 квітня 2025 року представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Николишин І.І. подано до суду відзив, в якому зазначено, що у заяві про встановлення факту не надано доказів, що трудова книжка НОМЕР_1 від 06.05.1982 р. та трудова книжка НОМЕР_2 від 06.05.1982 р., належить заявнику. У заяві ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду.

23 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав письмову відповідь на заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив встановити факт.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання 23.04.2025 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. У поданому відзиві на заяву просять розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши думку заявника, показання свідків та дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Суд встановив такі обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 26 січня 1991 року виконавчим комітетом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , де в книзі реєстрації актів про народження за №7 зроблено запис, у розділі «Батьки» відомості батька не вказано, матір`ю зазначено ОСОБА_2 , копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.24/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06 травня 1986 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрував 06 травня 1986 року шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і після реєстрації шлюбу мати заявника отримала прізвище - ОСОБА_4 /арк.спр.23/.

Суд встановив, що ОСОБА_1 народився до реєстрації шлюбу батьками і при народженні отримав прізвище матері.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що вони разом з ОСОБА_1 працювали у радгоспі «Україна», є односельчанами. Про те, що ОСОБА_7 має прізвище матері ОСОБА_8 їм не було відомо, оскільки вони ОСОБА_7 завжди кликали на прізвище ОСОБА_4 , бо таке прізвище мав батько ОСОБА_7 . В селі Боків вони проживають з народження і інших осіб, які б мали прізвище та ім`я ОСОБА_8 / ОСОБА_9 у селі немає.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року /справа №605/42/24/ встановлено факт, що архівні довідки, які стосуються книг нарахування заробітної плати по радгоспу «Україна» відділок Боків за 1981-1983, 1985-1987 роки від 05 січня 2025 року №09/10 та радгоспу «Боківський», селянської спілки «Боківська» с. Боків за 1990-1997 роки від 08 січня 2024 року №10/10, видані архівним сектором Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, в яких значиться ОСОБА_9 належать, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . /арк.спр.20-22/.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , виданому 01.04.1999 року Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області, заявник зазначена як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /арк.спр.4-6/.

Згідно картки платника податків, виданої 25.11.2021 року Підгаєцькою державною податковою інспекцією Головного управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_6 /арк.спр.7/.

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заповненій 06.05.1982 року, дані про заявника зазначені наступні: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня /арк.спр.8-9/.

У трудовій книжці серії НОМЕР_2 , заповненій 06.05.1982 року, дані про заявника зазначені наступні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 викреслено та вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня /арк.спр.10-15/.

Згідно з довідки Литвиніського старостинського округу №147 від 22.04.2025 зазначено, що на території Литвинівського старостинського округу (Боківська сільська рада) Тернопільського (в минулому Підгаєцького) району Тернопільської області інших осіб із прізвищем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 чи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , окрім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не було і не має /арк.спр.44/.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, серед яких, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц .

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі №348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні прізвища заявника у трудових книжках з паспортними даними заявника носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються особи.

Враховуючи наведене вище та те, що встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 трудових книжок необхідно для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, оскільки вже не існує організації, яка здійснювала записи в трудовій книзі, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, суд відхиляє доводи заінтересованої особи про те, що із заяви про встановлення факту належності заявнику трудової книжки вбачається спір про право (право заявника на пенсійне забезпечення), у зв`язку з чим представник заінтересованої особи вважає, що заяву слід залишити без розгляду. Вказані доводи суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки від встановленого факту належності ОСОБА_1 трудової книжки у яких невірно написано прізвище заявника, залежить лише виникнення у заявника права на призначення йому пенсії за віком на підставі зазначених документів, тобто породжує право.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 247, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_1 з датою заповнення 06 травня 1982 року та трудової книжки НОМЕР_2 з датою заповнення 06 травня 1982 року, заповненої радгоспом «Україна» Підгаєцького районного управління сільського господарства Підгаєцького району Тернопільської області.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, , юридична адреса: м. Тернопіль, майдан Волі,3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений, підписаний та проголошений 23.04.2025.

Суддя: О. М. Лелик