КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6649/2025
У Х В А Л А

23 квітня 2025року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживача шляхом скасування заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва віл 5 липня 2023 року та визнання кредитного договору неукладеним,

встановив:

ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року позов визнано неподаним та повернуто позивачу.

На вказану ухвалу судді 10 січня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

14 січня 2025 року матеріали справи витребуванні з Деснянського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 21 січня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала постановлена 16 грудня 2024 року, тому строк на її оскарження закінчився 31 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 10 січня 2025 року, отже з пропуском встановленого законом строку, заяву про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не подано, не містить такого прохання і текст апеляційної скарги, тому ухвалою судді Київського апеляційного суду від 3 лютого 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху, ОСОБА_1 надано строк в десять днів з дня отримання копії ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку.

Крім того, апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України, тому ОСОБА_1 був встановлений строк для складання апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 356 ЦПК.

13 лютого 2025 року копія ухвали судді була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену в апеляційній скарзі для листування, однак поштове відправлення не було отримане позивачем та 4 квітня 2025 року повернулося до апеляційного суду з відміткою «повернення по закінченню терміну зберігання».

Повторно копія ухвали судді була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у апеляційній скарзі, 14 березня 2025 року, однак конверт з поштовим повідомленням 4 квітня 2025 року повторно повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, 14 березня 2025 року копія ухвали направлена на електронну адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у апеляційній скарзі, та отримана ним цього ж дня, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Крім цього, електронна копія ухвали була розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень та забезпечено надання загального доступу 7 лютого 2025 року за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/124946670.

Таким чином, Київським апеляційним судом прийняті всіх необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про ухвалу судді, якою його апеляційна скарга залишена без руху та про необхідність усунути недоліки апеляційної скарги.

Однак, станом на 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунув, заяви про поновлення пропущеного процесуального строку не подав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження («Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Разом з цим, ОСОБА_1 не була продемонстрована готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і він не виявив зацікавленість у провадженні за його апеляційною скаргою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначено, що «до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наслідки неподання ОСОБА_1 заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року з пропуском визначеного законом строку, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження у встановлений ухвалою судді строк не подав, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживача шляхом скасування заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва віл 5 липня 2023 року та визнання кредитного договору неукладеним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук