Справа № 373/24/25
Номер провадження 2/373/295/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 квітня 2025 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Реви О. І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н. І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Ларіонова К.О., 27.12.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором № 31.01.2022-100005313 від 31.01.2022 у розмірі 9 480,00 грн та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.01.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір № 31.01.2022-100005313. За умовами договору товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» надало відповідачу грошові кошти в сумі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник (відповідач) зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику (відповідачу) грошові кошти, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 31.01.2022.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманої позики та своєчасної сплати нарахованих за користування ним відсотків у встановлені договором терміни, відповідач не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Отже, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 08.01.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі 08.01.2025 направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання. Проте, відправлена на його адресу кореспонденція повернулася до суду із відміткою працівника АТ «Укрпошта» ? «адресат відсутній за вказаною адресою».

На запит суду від 05.02.2025 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 судом 07.02.2025 отримана відповідь про те, що відповідач до ЗС України під час мобілізації не призивався.

Відправлена повторно 05.02.2025 кореспонденція на адресу відповідача повернулася до суду із відміткою працівника АТ «Укрпошта» ? за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 13.03.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено повідомити відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якому він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Направлена на його адресу реєстрації місця проживання судова повістка про виклик в судове засідання для розгляду справи повернулась на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач про дату, час і місце розгляду справи також повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

31.01.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферти) № 31.01.2022-100005313, шляхом підписання ОСОБА_1 електронним цифровим підписом Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Заявки про отримання кредиту. Відповідно до умов Договору та Заявки відповідачем отримано на свій рахунок кредит у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 31.01.2022, чим акцептовано умови договору.

За умовами договору кредит наданий строком на 42 дні з дати його надання з фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду (чотирнадцять днів з дня його надання) та протягом періоду «Економ» (період фактичного користування кредитом, який розпочинається в день наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через чотирнадцять днів). Ставка «Стандарт» ? фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Договором встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту та строк, на який надається кредит, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту ? фінансовий кредит. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності, поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту банківський рахунок споживача. Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству Україні, забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

Під час укладення кредитного договору ОСОБА_1 пройдено ідентифікацію, шляхом використання системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації позичальника з документів, створених на матеріальних носіях та/або електронних даних, було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

ОСОБА_1 31.01.2022 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів та отримано на свій рахунок кошти, а отже акцептовано умови Договору.

Відповідно до Заявки від 31.01.2022 та квитанції ID платежу від 31.01.2022 18.22 год, кредитодавцем наданий позичальнику на картковий рахунок, що зазначений позичальником у Заявці, кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 42 дні. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 9 480,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6 000,00 грн та заборгованості по процентах нарахованих за період з 31.01.2022 по 13.03.2022 у розмірі 3 480,00 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості.

Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є надання послуг з інших видів кредитування, що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису 0038148 від 11.11.2010.

31.01.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, укладений кредитний договір № 31.01.2022-100005313.

Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації системи BankID Національного банку пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства.

Встановлено, що оспорюваний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Таким чином судом установлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши на картковий рахунок відповідача суму позики в розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується квитанцією ID платежу від 31.01.2022.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, у контексті вище перелічених норм законодавства, виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.

З огляду на те, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав 13.03.2022, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» вимушене звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме: повернення кредитних коштів та відсотків, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним кредитним договором становить 9 480,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6 000,00 грн та заборгованості по процентах за період з 31.01.2022 по 13.03.2022 у розмірі 9 480,00 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості.

Враховуючи те, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не повернув, чим порушив його права, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, 203, 205, 207, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 31.01.2022-100005313 від 31.01.2022 у розмірі 9 480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», адреса місцезнаходження : вул. Саксаганського, буд. № 133А, м. Київ, 01032; ;

представник позивача: Ларіонов Костянтин Олександрович, адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: О. І. Рева