П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Київ

Справа № 760/8136/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/410/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Українця В.В. 14 листопада 2023 року у м. Київ, у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2021 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість за заявою-договором № 002/3502701-СК від 15 травня 2017 року, що в частині тіла кредиту, відсотків, штрафу станом на 31 грудня 2020 року становить 88 872, 64 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 56 270,06 грн, заборгованість по відсоткам - 32 402,58 грн, сума нарахованого штрафу - 200 грн.

Позов мотивовано тим, що 15 травня 2017 року між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 002/3502701-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту).

Відповідно до заяви-договору № 002/3502701-СК та Умов надання та обслуговування кредитної лінії позивач надає відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума кредитного ліміту - 54 300,00 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за користування кредитом: 48% - з 15 травня 2017 року по 30 листопада 2017 року; 39,6% - з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2019 року; 43,2% - з 01 лютого 2019 року; штраф - 100 грн. за кожен факт (згідно з Тарифами Банку); цільове призначення кредиту - на споживчі цілі.

Вказувало, що підписавши заяву-договір, відповідачка підтвердила досдовірність відомостей, відображених в заяві-договору, підтвердила факт ознайомлення, обізнаності та розуміння публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надала свого згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надала свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 31 грудня 2020 року становить 88 872,64 грн., з яких: 56 270,06 грн - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 32 402,58 грн - заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена), 200 грн - сума нарахованого штрафу.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року позов АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» 56 270,06 грн. заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. простроченої), 32 402,58 грн. заборгованості за відсотками (в т.ч. простроченої), 200 грн. суми нарахованого штрафу та 2270 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, відсотки не сплачені, то наявні підстави для стягнення заборгованості у розмірі 88 872,64 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не надано доказів на укладення кредитного договору 15 травня 2017 року, а також що саме ці Умови надання та обслуговування кредитної лінії є частиною кредитного договору від 15 травня 2017 року, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що договір був укладений.

Звертає увагу на те, що анкета-заява не містить інформацію про розмір кредитного ліміту та відсоткову ставку за користування кредитними коштами; наданий позивачем витяг з публічної пропозиції не містить підпису відповідачки, тому не може бути доказом погодження умов кредитування; належні та допустимі докази користування кредитним коштами в матеріалах справи відсутні.

Зауважує, що відсотки нараховані поза межами строку кредитування, що не грунтується на вимогах закону.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надав.

У порядку частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 15 травня 2017 року ОСОБА_1 підписала заяву-договір №002/3502701-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту).

Відповідно до заяви-договору №002/3502701-СК відповідачка підписанням цієї Заяви-договору акцептує публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднується до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї Заяви-договору).

Згідно пунктів 2,3 заяви-договору № 002/3502701-СК відповідачка просила банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на її ім`я та оформити платіжну картку згідно інформації, наведеної у заяві на випуск електронного платіжного засобу. Також встановити на її поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках Пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого вона має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій Заяві-договорі, та на умовах визначених договором, при цьому зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі згідно умов договору. Відповідачка погодилася з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються їй у зв'язку з обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного пакету послуг та кредитного продукту. Остаточне рішення щодо встановлення кредитного ліміту приймається банком і банк має право відмовити у встановленні кредитного ліміту без пояснення причини або встановити кредитний ліміт пізніше. Інформація про розмір встановленого та/або зміненого (за рішенням Банку або за її заявою) кредитного ліміту надається банком у вигляді sms-повідомлення на мій мобільний телефон, вказаний у цій заяві-договорі або іншими способами, визначеними договором. Також відповідачка надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку. Підписання даної заяви-договору свідчить про її пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Підписанням цієї заяви-договору підтверджує, що дана Заява-договір є невід`ємною частиною договору та підтверджує, що вона ознайомлена зі змістом цієї Заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згідна. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для неї, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. п. 4, 5 заяви- договору).

Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії, підписаних відповідачкою, кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам; строк дії кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок та складові якого визначаються у Тарифах за Пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Мінімальний розмір ліміту кредитної лінії 1000 грн, максимальний розмір ліміту кредитної лінії - 100 000 грн. Процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом Кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 48%.

У розділі ІІ заяви-договору № 002/3502701-СК від 15 травня 2017 року вказано, що ця заява-договір є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті - гривня відповідно до Пакету послуг «Кредитка», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки.

Також в обґрунтування своїх вимог банк надав Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Додатки до Протоколів Тарифного комітету.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2020 року становить 88872,64 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 56270,06 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 32402,58 грн; штраф за період з 31 грудня 2020 року по 31 грудня 2021 року - 200 грн.

Матеріали справи також містять виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , за якими станом на 31 грудня 2020 року рахується заборгованість 18672,64 грн.

03 лютого 2021 року АТ «Таскомбанк» надіслав відповідачці повідомлення-вимогу від 27 січня 2021 року № 1160/70 про дострокове повернення заборгованості за кредитом, в якому просив повернути кредит та сплатити нараховані відсотки, а також штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі частини першої статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства (статті 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України).

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься, зокрема принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.

Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена в статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заява-договір № 002/3502701-СК про відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту) від 15 травня 2017 року, Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п'ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка», що є додатком 1 до Заяви-договору № 002/3502701-СК від 15 травня 2017 року, підписані сторонами, які досягли згоди щодо усіх істотних його умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі.

Суд першої інстанції, встановивши факт існування між сторонами кредитних зобов'язань та неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та додатків до нього, що призвело до виникнення заборгованості, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості згідно з вимогами статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У спорах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов'язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У справі, що переглядається, позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення з ОСОБА_1 кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов'язків та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

У свою чергу, ОСОБА_1 не спростувала факту отримання кредитних коштів,

а також факту неналежного виконання нею зобов'язань перед АТ «Таском Банк», у тому числі не спростувала розмір заборгованості, заявленої до стягнення.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №372/223/17, від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі №175/35/16-ц.

З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 вбачається, що остання має 6 банківських рахунків, отримувала кредитні кошти, користувалася ними та періодично вносила кошти на погашення кредиту та відсотків, а доводи апеляційної скарги в цій частині не грунтуються на матеріалах справи.

Колегія суддів зауважує, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов'язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів погоджується, що за встановленими у цій справі обставинами неналежне виконання грошових зобов'язань призвело до виникнення заборгованості за договорами, тому вимоги АТ «Таском Банк» про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин укладення кредитного договору 15 травня 2017 року, а також що саме ці Умови надання та обслуговування кредитної лінії є частиною кредитного договору від 15 травня 2017 року, оскільки як заява-договір № 002/3502701-СК про відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту) від 15 травня 2017 року, так і Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п'ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка», що є додатком 1 до Заяви-договору №002/3502701-СК від 15 травня 2017 року підписані відповідачкою, а докази того, що на вказаних документах міститься підпис іншої особи, матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надала.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладення між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору 15 травня 2017 року та погодження між сторонами умов щодо порядку та розміру встановленого кредитного ліміту, нарахування відсотків, порядок їх сплати, строк кредитування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що анкета-заява не містить інформацію про розмір кредитного ліміту та відсоткову ставку за користування кредитними коштами, колегія суддів відхиляє, оскільки інформація щодо умов кредитування міститься в Умовах надання та обслуговування кредитної лінії, які підписані відповідачкою, та є частиною кредитного договору від 15 травня 2017 року.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що позивачем нараховано відсотки поза межами строку кредитування, враховуючи, що згідно Умов надання та обслуговування кредитної лінії, строк дії кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; позивач, керуючись ч. 2 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України та кредитним договором , надіслав відповідачці повідомлення-вимогу від 27 січня 2021 року про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, у строк встановлений у даній вимозі, однак порушення не були усунені, а заборгованість не була погашена; з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки нараховувалися до 31 грудня 2020 року, тобто в межах строку кредитування.

Ураховуючи встановлені судом обставини, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук