КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/975/25
Провадження № 2-о/488/72/25 р.
У Х В А Л А

Іменем України

21.03.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , через електронний суд, звернулася до суду із даною заявою, в порядку окремого провадження, та просить суд розірвати між нею та її чоловіком ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 10.10.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1140.

При вирішенні питання щодо подальшої долі справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом ( ч. 3 ст. 293 ЦПК України).

Вказаною нормою Закону чітко визначено випадки, в яких суд може розглядати справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Аналогічно зазначено і в статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч.1).

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей. Тобто, цей окремий договір, повинен бути поданий до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Проте, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства дана заява про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження подана не подружжям, а одноособово заявницею ОСОБА_1 , відсутній нотаріально посвідчений договір про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, що виключає можливість розгляду судом поданої заяви в порядку окремого провадження відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України.

Крім того, даних про те, що заявник та/або її чоловік (ПІБ не зазначено) є особами, засудженими до позбавлення волі немає. В матеріалах заяви відсутні відомості про обізнаність чоловіка заявниці про намір останньої розірвати шлюб, що свідчить про відсутність існування взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу, як однієї з обов`язкових підстав які надають право на подання заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позову (заяви) залишається в суді (ч. 3 ст. 186 ЦПК).

Відповідно ч. 4 ст. 186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява (заява) вважається поданою в день первісного звернення до суду.

З огляду на викладене, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за даною заявою.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 297, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Селіщева