ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3942/25 Справа № 191/3640/24 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що 14 липня 2023 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області змінено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1013,50 грн. на 1416,50 грн. Даним рішенням виконавчий лист за номером 191/1675/19, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, відкликано після сплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у випадку відсутності боргу - після набрання цим рішенням законної сили.

22 серпня 2023 року Дніпровським апеляційним судом рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2023 року скасовано та змінено розмір стягнутих аліментів, визначений Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 21.06.2019 у твердій грошовій формі з 1013,50 грн. на 3000,00 грн. щомісячно. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

На теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована й фактично проживає разом із матір`ю - ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, а також донька є студенткою другого курсу денної форми навчання фінансового факультету Університету митної справи та фінансів (IV рівня акредитації), за ступенем вищої освіти «Бакалавр» за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування». Освітня послуга, у зазначеному вище навчальному закладі замовлена на умовах Договору про надання платної освітньої послуги, який було укладено 10 серпня 2023 року за номером 156 та, загальна вартість освітньої послуги за строк навчання, що залишився, становить 75600,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2024 - 2025 навчальний рік 25200,00 грн., 2025 - 2026 навчальний рік 25200,00 грн., 2026 - 2027 навчальний рік 25200,00 грн.

Зазначені вище обставини потребують значних коштів і вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, з 14.07.2024 до досягнення нею 23 років за обов`язкової умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 30 липня 2024 року і до припинення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, має на утриманні неповнолітню дитини на утримання якою сплачує щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., однак повинен та може надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн., оскільки за змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків, а з урахуванням вартості освітніх послуг щорічно в розмірі 25200 грн. такий розмір стягнутих з відповідача аліментів буде відповідати вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення та додаткове суду не відповідають фактичним обставинам справи, є незаконними та необґрунтованими.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що Відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Синельникове Дніпропетровської області.

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання №3209 від 06 листопада 2020 року та № 2628 від 27 серпня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 07 липня 2016 року та з 07 вересня 2016 року відповідно по теперішній час.

Згідно з довідкою фінансового факультету Університету митної справи та фінансів №450 від 27 липня 2024 року ОСОБА_4 є студенткою ІІ курсу денної форми навчання фінансового факультету Університету митної справи та фінансів (IV рівня акредитації) за ступенем вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування». Переведена наказом на наступний курс №499 кс від 15 липня 2024 року, навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до додаткової угоди б/н до договору про надання платної освітньої послуги Університетом митної справи та фінансів для підготовки фахівців від 10 серпня 2023 року №156 загальна вартість платної послуги за строк навчання ОСОБА_4 , що залишився, становить 75600,00 грн. Вартість освітньої послуги за роками навчання становить: 2024-2025 навчальний рік 25200 грн., 2025-2026 навчальний рік 25200 грн., 2026-2027 навчальний рік 25200 грн..

Згідно з довідкою лікаря ОСОБА_5 від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 25 липня 2024 року у терапевтичному відділенні КНП «МКЛ №6 підрозділ 2» ДМР з діагнозом ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, ГХ ІІ ст., 2 ст. ССРЗ. СН ІІА. ХХН ІІІ (ШКФ: 43 мл/хв./1.73): хронічний пієлонефрит лівої нирки, ст..ремісії, з больовим та дизуричним синдромом з E.Coli. Вроджена аномалія розвитку сечовидільної системи. Гіпоплазія правої ниркової артерії. Вікарна гіперплазія лівої нирки. ХНН ІІ ст.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7509 ОСОБА_1 в період з 03 червня 2024 року по 20 червня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні урології № 1 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім..І.І. Мечникова».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1877/599 ОСОБА_1 в період з 27 червня 2024 року по 11 липня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні ВСП «Університетська клініка» Дніпровського державного медичного університету.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААД №085827 від 03 жовтня 2024 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 24 вересня 2024 року за загальним захворюванням та надано висновок про те, що він може займатись господарчою працею без переохолодження та фізичних навантажень.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 червня 2018 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Відповідно до даних про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) Пенсійного фонду України від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 у 2017 році отримав дохід у розмірі 3200,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, має на утриманні неповнолітню дитини на утримання якою сплачує щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., однак повинен та може надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн., оскільки за змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків, а з урахуванням вартості освітніх послуг щорічно в розмірі 25200 грн. такий розмір стягнутих з відповідача аліментів буде відповідати вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Проте, колегія суддів не може погодитись, з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Таким чином, обов`язковими обставинами, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу та існування потреби у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 25 липня 2024 року у терапевтичному відділенні КНП «МКЛ №6 підрозділ 2» ДМР з діагнозом ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, ГХ ІІ ст., 2 ст. ССРЗ. СН ІІА. ХХН ІІІ (ШКФ: 43 мл/хв./1.73): хронічний пієлонефрит лівої нирки, ст..ремісії, з больовим та дизуричним синдромом з E.Coli. Вроджена аномалія розвитку сечовидільної системи. Гіпоплазія правої ниркової артерії. Вікарна гіперплазія лівої нирки. ХНН ІІ ст.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7509 ОСОБА_1 в період з 03 червня 2024 року по 20 червня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні урології № 1 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім..І.І. Мечникова».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1877/599 ОСОБА_1 в період з 27 червня 2024 року по 11 липня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні ВСП «Університетська клініка» Дніпровського державного медичного університету.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААД №085827 від 03 жовтня 2024 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 24 вересня 2024 року за загальним захворюванням та надано висновок про те, що він може займатись господарчою працею без переохолодження та фізичних навантажень.

З довідки про доходи встановлено, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, сукупний розмір якої за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року складає 14 260,83 грн.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, має на утриманні неповнолітню дитини на утримання якою сплачує щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., однак повинен та може надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн., оскільки за змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків, а з урахуванням вартості освітніх послуг щорічно в розмірі 25200 грн. такий розмір стягнутих з відповідача аліментів буде відповідати вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки досліджені докази свідчать, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу доньці, бо непрацевлаштований через захворювання, є інвалідом третьої групи, єдиним доходом є пенсія по інвалідності.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В.Свистунова