УХВАЛА

23 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 189/790/25

провадження № 61-101вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув питання щодо визначення підсудності цивільної справи № 189/790/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

08 квітня 2025 року ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області справу № 189/790/25 направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, передбаченому статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

18 квітня 2025 року матеріали цивільної справи № 189/790/25 надійшли до Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Постановляючи ухвалу про направлення матеріалів цивільної справи до Верховного Суду для визначення підсудності, суд першої інстанції встановив, що сторони є громадянками України, але проживають за її межами: ОСОБА_1 - в Канаді, ОСОБА_2 - у Федеративній Республіці Німеччині.

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Встановлено, що предметом позову в справі є вимоги про стягнення заборгованості.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

ОСОБА_1 є громадянкою України. Зазначає, що місцем її проживання є:

АДРЕСА_1 .

З наданої до позовної заяви копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою України.

За повідомленням позивачки останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 в Україні: АДРЕСА_3. Останнє відоме місце проживання відповідачки за межами України: АДРЕСА_2.

Верховним Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували місце реєстрації чи місце проживання як позивачки, так і відповідачки в Україні.

Додані до позовної заяви проїзні документи та фотокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон таких даних не містять.

У позовні заяві та у виправленій позовній заяві відсутні посилання на докази про реєстрацію місця проживання кожної зі сторін в Україні та докази їх проживання за межами України

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Ураховуючи відсутність доказів на підтвердження факту проживання сторін за межами України, правові підстави для визначення підсудності справи відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Цивільну справу № 189/790/25 повернути до Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік