Справа № 462/9743/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Свищо В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Данчак Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 (треті особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за її дітьми за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що під час її перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , їх сім`я проживала у вказаній квартирі, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_8 . 14 лютого 2011 року ОСОБА_8 склав заповіт, яким все своє нерухоме і нерухоме майно заповів ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер. Оскільки її колишній чоловік на день смерті проживав зі спадкодавцем, він вважається таким, що прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 . 16 червня 2021 року вона звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору від імені своїх малолітніх дітей зі заявами про прийняття спадщини за законом після смерті їх батька, в якій зазначила, що на день смерті останнього залишилося таке спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 . 18 червня 2024 року батько покійного відповідач ОСОБА_2 також звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, листами державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори В.Станкевич від 16 липня 2024 року № 1275/02-14 та № 1276/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану квартиру після смерті батька її дітей, оскільки останній після смерті ОСОБА_8 не подав за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов визнав, пояснивши, що його внуки мають право успадкувати майно після смерті їх батька, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представниця третьої особи Органу опіки та піклування, пояснила, що позов підтримує у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу без участі третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори, який будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

09 січня 2025 року ухвалою суду у справі було відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання, витребувано в Третій Львівській державній нотаріальній конторі копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 .

28 січня 2025 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 49/2024, відкритої після смерті ОСОБА_2 /а.с.61/.

10 березня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2011 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 /а.с.18/. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.16,17/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано /а.с.19-23/.

З акту ОСББ «Патона 2/3» від 22 липня 2024 року № 03 убачається, що комісією в складі працівників вказаного об`єднання встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та їх двоє дітей фактично проживали без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 у період з жовтня 2017 року по листопад 2021 року /а.с.25/. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мешкають у вказаному будинку та підписали вказаний акт, у судовому засіданні підтвердили вказані факти щодо проживання сім`ї позивачки у зазначеному помешканні.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 червня 1993 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_8 /а.с.10/.

14 лютого 2011 року ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Партикою Н.О., зареєстрований в реєстрі № 4-143, яким все своє нерухоме і нерухоме майно заповів ОСОБА_7 /а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 /а.с.8а/.

З довідок з місця проживання, виданих 25 січня 2024 року ОСББ «Патона 2/3» убачається, що станом на день смерті ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1 інших осіб окрім власника зареєстровано не було /а.с.69/.

11 (приблизно) ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 /а.с.8/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25 січня 2024 року № 75561256 убачається, що спадкова справа до майна покійного ОСОБА_8 не зареєстрована /а.с.69/.

16 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору від імені своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зі заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька дітей ОСОБА_7 , в якій зазначила, що на день смерті останнього залишилося таке спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 /а.с.63/.

18 червня 2024 року батько покійного відповідач ОСОБА_2 також звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини за законом /а.с.75 зворот/.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 є три спадкоємця за законом щодо його майна, а саме: двоє малолітніх дітей та батько.

Листами державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори В.Станкевич від 16 липня 2024 року № 1275/02-14 та № 1276/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири АДРЕСА_1 після смерті батька її дітей ОСОБА_7 , оскільки останній після смерті ОСОБА_8 не подав за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини /а.с.83,84/.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Згідно зі статтею 1278 ЦК України Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Таким чином, з урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначена правова позиція повністю узгоджується з позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 185/8374/15-ц.

Беручи до уваги, що спадкоємиць за заповітом ОСОБА_7 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_8 постійно проживав разом з останнім, у квартирі АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що вказаний спадкоємиць за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, інші спадкоємці щодо майна вказаного спадкодавця відсутні. Тобто, ОСОБА_7 належало право власності на квартиру АДРЕСА_1 з моменту відкриття спадщини за заповітом (з 06 грудня 2019 року), проте, враховуючи, що він не отримав за життя свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він не мав право розпорядитися цією квартирою.

Отже ураховуючи, що малолітні діти після смерті їх батька на підставі закону успадкували по 1/3 частки спірної квартири кожний, але не можуть отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, і, відповідно, реалізувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна, а іншим шляхом захистити їх право на отримання спадщини неможливо, вимоги позову про визнання права власності на успадковане майно суд визнає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, і тому за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на те, що позов не пов`язаний з діями відповідача, який позов визнав, суд не вбачає правових підстав для стягнення будь-яких судових витрат з останнього.

Керуючись статтям 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 , яка діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 (треті особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду Львівської області.

Повний текст рішення суду складаний 24 квітня 2025 року.

Суддя:

Оригінал рішення.