У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

представника позивача

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

представника відповідача

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання про прийняття заяви відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про зміну предмету позову, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали, 14 лютого 2023 року, позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

27 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

25 листопада 2024 року відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) подано до суду заяву про зміну предмету зустрічного позову, в якій зазначила, що під час перебування справи у суді відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) стало відомо, що позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було передано ОСОБА_5 грошові кошти, набуті в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , за які було придбано: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності на неї за ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 29 травня 2020 року; земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0153, площею 0,0198, га на підставі договору купівлі-продажу від 08 травня 2019 року; автомобіль марки CITROEN, 2019 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ввезеного з-за кордону, первинна реєстрація 01 листопада 2019 року; автомобіль марки RENAULT, 2019 року випуску, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , ввезеного з-за кордону, первинна реєстрація 14 грудня 2019 року. Таким чином, ОСОБА_4 було витрачено спільні кошти подружжя на його власний розсуд, не в інтересах сім`ї та не на її потреби, тому вартість вищевказаного майна повинна бути врахована при поділі.

Враховуючи наведене, просила: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошові кошти, передані ОСОБА_4 ОСОБА_5 в сумі 5 550 000 грн для придбання вищевказаного майна; стягнути з ОСОБА_4 на її користь частину переданих ОСОБА_4 . ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 2 775 000 грн.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) та відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні заяву підтримали, просили її прийняти до розгляду.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) заперечувала проти прийняття заяви, посилаючись на те, що зі змісту заяви вбачається, що змінено не тільки предмет позову, а й підстави, а також у ній не визначено коло відповідачів та третіх осіб, тому заяву слід повернути. Також вказана заяву, на думку представника, є зловживанням правом та направлена на затягування розгляду справи.

Вислухавши сторін, дослідивши клопотання сторони позивача, суд приходить до наступного висновку.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зроблено висновок: позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається, і Верховний Суд вказує, що, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 352/1331/20, від 25 травня 2022 року у справі № 753/1908/15ц.

Згідно з вимогами статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 161/79/18 (провадження № 61-13000св19).

Ураховуючи викладене, судом встановлено, що у заяві про зміну предмету позову ОСОБА_2 заявила вимоги щодо майна, яке, на її думку було придбано ОСОБА_4 за гроші набуті під час перебування у шлюбі, однак не в інтересах сім`ї та не на її потреби, що відповідно до чинних норм законодавства повинно враховуватись при поділі майна подружжя, тому вказана заява підлягає прийняттю до розгляду, а посилання представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) щодо одночасної зміни і предмета, і підстав позову є безпідставними.

Разом з тим, враховуючи, що спірна нерухоме та рухоме майна належить на праві власності ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне вирішити питання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої-сьомої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору та характер спірних відносин, а також для об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд вважає необхідним залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , оскільки рішення суду може вплинути на її права або обов`язки щодо вищевказаного майна.

Керуючись статтями 49, 53, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про зміну предмету позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.

Залучити до участі у справі ОСОБА_5 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.

Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надати суду примірник копії позовної заяви та копії зустрічної позовної заяви для направлення третій особі.

Визначити третій особі десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позов.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна