Справа № 357/2529/25
Провадження № 2/357/2441/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

23 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ільницька І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Майорова С.В. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 20 000,00 грн; 2 Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн; 3) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн та за сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2024 року у м. Кременчуку Полтавської області ОСОБА_2 уклав договір оренди автомобіля з позивачем, щодо тимчасового володіння і користування автомобілем «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) р.№ НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2005 року випуску, чорного кольору, вартістю 225000 гривень. Договір №01 був чинним з 08.10.2024 року до 10.10.2024року, або до дня дострокового припинення дії цього Договору. Оплата послуг Орендодавця проводиться по тарифах Орендодавця. Розмір орендної плати складав 1400 гривень на 2 дні. При оформленні Договору оренди автомобіля стягується застава в розмірі 5000гривень. ОСОБА_2 , отримав у користування 08.10.2024 року справний та без пошкоджень автомобіль «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) р.№ НОМЕР_1 , який належить Позивачу. 10.10.2024р., ОСОБА_2 , зателефонував Позивачу та повідомив, що він залишив орендований автомобіль біля автовокзалу м. Кременчука Полтавської області, разом з ключами у відкритому стані, та чекати складання акту приймання передачі автомобіля не бажав. Позивач у найкоротший час прибув до місця розташування автомобіля, та виявив автомобіль «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) № НОМЕР_1 , залишеним з незачиненими дверками, з ключами запалення та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, біля автовокзалу м. Кременчука, по вулиці Театральна, 32/6. Візуальним оглядом були виявлені пошкодження в задній лівій зовнішній частині транспортного засобу. За участі залучених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 10.10.2024 року о 16 год. 02 хв., зафіксовані наступні механічні пошкодження автомобіля «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) р.№ НОМЕР_1 : 1) вм`ятина в верхній та нижній частині кришки багажника зліва; 2) тріщини в лівому задньому ліхтарі; 3) пошкодження лакофарбового покриття на обох частинах багажнику. В подальшому, Позивачем з відкритих джерел Інтернет (сайт Судової влади) з`ясовано, що в день оренди автомобіля, 10.10.2024року, ОСОБА_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху в м. Кременчук, керуючи орендованим автомобілем, за що відносно нього працівниками батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Полтавської області, винесена постанова серії ЕНА № 3225018 від 10.10.2024 року, за частиною 2 ст. 122 КУпАП, та в подальшому вказана постанова спрямована до Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального МУ МЮ (м. Київ), для примусового виконання. За вказаним фактом пошкоджень на орендованому автомобілі, позивач зателефонував ОСОБА_2 , який не заперечував, що під час оренди автомобіля пошкодив його, завдавши таким чином матеріальну шкоду Позивачу, однак обіцяв відшкодувати через деякий час гроші, пояснюючи, що перебуває у іншому місті м. Біла Церква Київської області, та приїжджати до м. Кременчука не планує. В подальшому Відповідач перестав приймати дзвінки від Позивача, таким чином ухиляючись від добровільного відшкодування завданої шкоди. автомобіль «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) № НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2005року випуску, чорного кольору, належить Позивачу, на підставі права власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.08.2020. Транспортний засіб не застрахований на випадок механічних пошкоджень, завданих вказаному автомобілю водієм, з вини самого водія. Автомобіль «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) р.№ НОМЕР_1 , в період часу з 10.10.2024 року до 19.10.2024 року в умовах станції технічного обслуговування ФОП ОСОБА_3 , відновлений за власний рахунок Позивача, та відповідно не отриманий дохід за 9 днів простою під час ремонту транспортного засобу для Позивача, складає суму 5000 гривень. Отримані від Відповідача 5000 гривень застави в розмірі 5000гривень, на день укладення Договору № 01, вважаються Позивачем як відшкодування за не отриманий дохід впродовж часу простою автомобіля, відповідно до п.3.3 Договору № 01. Вартість матеріальних збитків, заподіяних Позивачу як власнику «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) № НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2005 року випуску, чорного кольору, згідно до акту виконаних робіт №19/10/24 від 19.10.2024 р. ФОП ОСОБА_3 , про надання послуг ОСОБА_1 , та квитанції до прибуткового касового ордера № 121 від 19.10.2024 р., складає - 20 000 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт від 19.10.2024р., вартість та перелік відновлювальних робіт: зняття/ встановлення кришки багажника з розборкою/ зборкою, заднього лівого ліхтаря 1500 грн; ремонт верхньої частини багажника 5500 грн; ремонт нижньої частини багажника 4600 грн; ремонт заднього лівого ліхтаря 500 грн. Підготування, фарбування та полірування, кришки багажника з 2х частин (2х шаровий акрил) 7900 гривень. Відповідно до договору оренди автомобіля № 01 від 08.10.2024 року: п.24.1. "Орендар зобов`язаний: прийняти Автомобіль на підставі Акту прийому-передачі в термін зазначений в цьому Договорі, перевірити попередньо загальний стан Автомобіля і попередити в разі виявлення дефектів, зазначити їх в Акті прийому-передачі автомобіля, а також повернути автомобіль по закінченню терміну оренди, що зазначений у цьому Договорі, на підставі акту прийому передачі, підписаного сторонами у тому стані та комплектації, в якій Автомобіль був прийнятий Орендарем з урахуванням звичайного зносу; п.2.4.2 Використовувати Автомобіль за цільовим призначенням, не допускати його ушкоджень, підтримувати його у належному технічному стані; п.2.4.5 Протягом строку оренди Автомобіля нести відповідальність і витрати за порушення ним Правил дорожнього руху, паркуівання, митних правил, інших дій, що порушують чинне законодавство України, права Орендодавця; 2.4.6 Відшкодовувати Орендодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень; п.3.3 Орендар несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний Автомобілю з вини Орендаря та у разі, якщо внаслідок такого пошкодження Орендодавець не може отримати повне відшкодування завданих збитків за рахунок страхової компанії, з приводу чого відшкодовує Орендодавцю страхову франшизу, витрати на транспортування до вибраного Орендодавцем СТО, компенсацію за зниження вартості Автомоблія, а також суми не отриманого доходу впродовж всього часу, доки Автомобіль не стане придатним для використання Орендодавцем, але не більше , ніж за період три місяці від дня пошкодження автомобіля. П.3.5 у разі порушення умов даного Договору Орендар несе повну матеріальну відповідальність за отриманий ним в оренду Автомобіль, у випадках коли страхове відшкодуквання не наступає; п.3.8 Орендар при укладенні договору вносить заставу вказану в п.5.3 Договору. 5.4 Застава повертається Орендареві після виконання ним усіх зобов`язань за цим Договором. п.6.3 Всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з даного Договору або у зв`язку з ним, будуть по можливості, вирішуватися досягненням згоди між сторонами або в судовому порядку, як це встанволено чинним законодавством України». Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розрахунок ціни позову, відповідно до акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 складає - 20000 гривень, а тому реальними витратами, які необхідні зробити Позивачу, для відновлення свого порушеного права становлять - 20000 гривень. Відповідач відмовився (проігнорував) у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. діями винної особи - відповідача, Позивачу завдано моральних страждань, внаслідок пошкодження належного автомобіля «PEUGEOT 206 CC (кабріолет) р.№ НОМЕР_1 , який позивач не міг тривалий час використовувати за призначенням після ДТП, та був вимушений звертатись до інших осіб, з метою пересування на автомобілі, витрачати додатково свій час та нервувати з цього приводу. Вважає, що відповідним, втратам нематеріальної шкоди, буде сума в розмірі 10000 гривень, за перенесені страждання немайнового характеру. Крім цього, коли позивач зіткнувся зі спором з Відповідачами, то потребував підготовчої юридичної допомоги і професійної правничої допомоги, тому звернувся до адвоката Майорова Сергія Володимировича. В додатку №1 до договору про надання правової допомоги, наведено розмір судових витрат які Позивачем понесено, відповідно до положень ст. 140 та 137 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судові справи між суддями від 25 лютого 2025 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

26 лютого 2025 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо відстуності місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , так як останній до 12.12.2024 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 26 березня 2025 року з повідомленням учасників справи.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 26 березня 2025 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 23 квітня 2025 ркоу.

23 квітня 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Майорова С.В. надійшла заява про розглчд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідння 23 квітня 2025 року повторно не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином, у тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади України через відсутність даних про реєстрацію місця проживання відповідача.

За таких обставин, суд вважає відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України здійснювати заочний судовий розгляд без участі сторін, за наявними матеріалами справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

08 жовтня 2024 року між сторонами укладено договір оренди автомобіля № 01, відповідно до п.1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у тимчасове володіння і користування транспортний засіб «PEUGEOUT 206 СС» (Кабріолет), реєстраційний номер реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Передача орендодавцем автомобіля орендареві і його повернення орендодавцю по закінченню строку оренди оформляється за допомогою Акта прийому-передачі автомобіля, підписаного сторонами (п.1.2 договору). Відповідно до: п.2.4.1. договору "Орендар зобов`язаний: прийняти Автомобіль на підставі Акту прийому-передачі в термін зазначений в цьому Договорі, перевірити попередньо загальний стан Автомобіля і попередити в разі виявлення дефектів, зазначити їх в Акті прийому-передачі автомобіля, а також повернути автомобіль по закінченню терміну оренди, що зазначений у цьому Договорі, на підставі акту прийому передачі, підписаного сторонами у тому стані та комплектації, в якій Автомобіль був прийнятий Орендарем з урахуванням звичайного зносу. Згідно з п.2.4.2 договору орендар зобов`язаний використовувати Автомобіль за цільовим призначенням, не допускати його ушкоджень, підтримувати його у належному технічному стані. Згідно з п.2.4.5 орендар зобов`заний протягом строку оренди Автомобіля нести відповідальність і витрати за порушення ним Правил дорожнього руху, паркуівання, митних правил, інших дій, що порушують чинне законодавство України. Відповідно до п.2.4.6 орендар зобов`язаний відшкодовувати Орендодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень. Згідно з вимогами п.3.3 Орендар несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний Автомобілю з вини Орендаря та у разі, якщо внаслідок такого пошкодження Орендодавець не може отримати повне відшкодування завданих збитків за рахунок страхової компанії, з приводу чого відшкодовує Орендодавцю страхову франшизу, витрати на транспортування до вибраного Орендодавцем СТО, компенсацію за зниження вартості Автомоблія, а також суми не отриманого доходу впродовж всього часу, доки Автомобіль не стане придатним для використання Орендодавцем, але не більше , ніж за період три місяці від дня пошкодження автомобіля. Згідно з п.3.5 договору, у разі порушення умов даного Договору Орендар несе повну матеріальну відповідальність за отриманий ним в оренду Автомобіль, у випадках коли страхове відшкодуквання не наступає. Згідно п.3.8 договору, Орендар при укладенні договору вносить заставу вказану в п.5.3 Договору. За п.5.4 договору, Застава повертається Орендареві після виконання ним усіх зобов`язань за цим Договором. За п.6.3 договору, всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з даного Договору або у зв`язку з ним, будуть по можливості, вирішуватися досягненням згоди між сторонами або в судовому порядку, як це встанволено чинним законодавством України.

08.10.2024 року між сторонами оформлено Акт приймання-передачі автомобіля, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв транспортний засіб «PEUGEOUT 206 СС» (Кабріолет), реєстраційний номер реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Власником транспортного засобу «PEUGEOUT 206 СС» (Кабріолет), реєстраційний номер реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 отримав посвідчення водія 13.04.2016.

10.10.2024 року орендодавцем ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оформлено Акт приймання-передачі автомобіля, за яким транспортний засіб «PEUGEOUT 206 СС» (Кабріолет), реєстраційний номер реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявлений залишеним орендарем разом з техпаспортом та ключами, з відкритими дверима, біля Кременчуцького автовокзалу вл.Театральна, 32/6). При огляді зафіксовано пошкодження: вмятина у верхній та нижній частині багажнику зліва4 тріщини в лівому задньому ліхтарі; пошкодження лакофарбового покриття на обох частинах багажнику.

19.10.2024 ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 складено акт виконаних робітзгідно з яким послуги по ремонту автомобіля «PEUGEOUT 206 СС» (Кабріолет), реєстраційний номер реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , склали 20000,00 грн та складаються з вартості відновлювальних робіт на суму 12100,00 грн та фарбування і полірування на суму 7900,00 грн.

До позовної заяви представником позивача долучено переписку між сторонами у месенджері.

На підтвердження факту надання правничої допоомги представником позивача долучено до матеріалів справи:1)Договір про надання правничої допомоги № 110 від 30.12.2024; 2)Ордер адвоката; 3)Акт виконаних робіт до договору про наадння првової допомоги від 19.02.2025, згідно з якою варстість правової допомоги становить 10000,00 грн; 4)Квитанцію до прибуткового касового ордеру № 110 від 19.02.2025 про прийняття адвокатом Майоровим С.В. від ОСОБА_1 10000,00 грн за надання правничої допомоги у цивільній справі.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 цього Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 наведеного Кодексу, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною другою статті 22 вказаного Кодексу визначено, що збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав - ч.1 ст. 23 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування ч.4 ст. 23 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини ч.2 ст. 1166 ЦК України.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ч.1 ст. 1167 ЦК України.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ч.2 ст. 1187 ЦК України.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ч.5 ст. 1187 ЦК України.

Приймаючи до уваги те, що між сторонами укладено договір оренди транспортного засобу та орендар ОСОБА_2 згідно п.3.3 договору оренди несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний автомобілю з вини орендаря та згідно з п.2.6 договору оренди зобов`язаний відшкодувати орендодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень, суд вважає за доцільне позовні вимоги в частині стягнення майтеральної шкоди в сумі 20 000,00 грн задоволити повністю, так як матеріальна шкода на вказану суму підтверджена актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 від 19.10.2024 та не спростована самим відповідачем. Також відповідачем не доведено те, що шкода завдана не з його вини.

Також підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення морально шкоди в сумі 10 000,00 грн, так як вказкахан шкода заподіяна внсліок використання відповідачем транспортного засобу, що був йому переданий в оренду позивачем. Моральна шкода заподіяна позивачу полягає в тому, що він не міг тривалий час використовувати пошкоджений трансопртний засіб та нервувася з цього приводу.

З приводу відшкодування судових витрат суд виходить з наступного:

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України суд при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду в сумі 1 211,20 грн.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Згідно додаткової постанови Верховного суду від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.

За результатами оцінки відповідних доказів та доводів суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн є документально доведеними.

Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Відповідача повідомлено про розгляд заяви шляхом направлення повістки за зареєстрованою адресою проживання відповідача, однак клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідач не подав.

Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18).

Враховуючи, що судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, від відповідача на адресу суду на надходило клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути з відповдіача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 20 000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн та за сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя М. М. Бебешко