Справа № 643/2740/25
Провадження № 2-з/643/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові без повідомлення учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 643/2740/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики з порукою від 18.01.2022 у сумі 22 800 доларів США та штраф у розмірі 100 % від несплаченої суми позики, що складає 22 800 доларів США, а всього 45 600 доларів США.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

03 квітня 2025 року до Московського районного суду м. Харкова від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на наступне. У власності відповідача на праві приватної власності перебуває квартира АДРЕСА_1 . Зважаючи на те, що відповідачем по справі до цього часу не виконані зобов`язання щодо повернення грошових коштів за договором позики від 18.01.2022 у сумі 22 800,00 доларів США, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що у разі відсутності заборони на відчуження нерухомого майна, яке перебуває у власності відповідача, остання найвірогідніше скористається можливістю формального та/або реального відчуження майна з метою ускладнення або навіть унеможливлення виконання майбутнього рішення суду. Запобігти можливому ускладненню або навіть унеможливленню виконання рішення суду у майбутньому можливо лише шляхом заборони відчуження належної відповідачу вищезазначеної квартири на весь час судового розгляду. Враховуючи предмет позову стягнення заборгованості за договором позики від 18.01.2022 у сумі 22 800,00 доларів США, а також штрафу у розмірі 100% від несплаченої суми позики, що складає 22 800 доларів США, а всього 45 600 доларів США, позивач вважає, що заборона відчуження належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 , є саме тим необхідним, достатнім і співмірним заходом забезпечення позову у цій справі.

09 квітня 2025 року від представника відповідача адвоката Голубова С.Г. до суду надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких він просив у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на наступне. В клопотанні позивачка зазначає, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 . З наданої позивачем довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , вже накладений арешт ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.10.2022 року по цивільній справі №554/11009/22. Тому доводи позивачки, що відповідачка може провести відчуження даної квартири не відповідають дійсності. Предметом цього позову є стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики з порукою від 18.01.2022 у сумі 22 800 доларів США та штраф у розмірі 100% від несплаченої суми позики, що складає 22 800 доларів США, а всього 45 600 доларів США. У відзиві на позов він зазначав, що існує нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шефель Д.С. 19 червня 2023 року заява ОСОБА_3 , який останній підтверджує повний розрахунок по договору позики, який нібито був укладений 18.02.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шефель Д.С. 19 червня 2023 року. З вищенаведеного вбачається що нібито існуючу заборгованість за договором позики з порукою від 18.01.2022 у сумі 22 800 доларів США та штраф у розмірі 100% від несплаченої суми позики, що складає 22 800 доларів США було погашено ОСОБА_4 , тому в зазначені справі відсутній предмет позову. Належних та допустимих доказів в підтвердження вказаного факту позивачем до суду заяви не надано. В свою чергу процесуальним законом передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Вважає, що заява про забезпечення позову не обґрунтована належними правовими підставами. Позивачем не обґрунтовано необхідності додаткової заборони відповідачу здійснювати відчуження та будь-які інші реєстраційні дії щодо майна, яке вже є предметом забезпечення позову по цивільній справі №554/11009/22 шляхом заборони відповідачу здійснювати відчуження та будь-які інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , вже накладений арешт ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.10.2022 року по цивільній справі №554/11009/22.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не обґрунтовано необхідності додаткової заборони відповідачу здійснювати відчуження та будь-які інші реєстраційні дії щодо майна, яке вже є предметом забезпечення позову по цивільній справі №554/11009/22 шляхом заборони відповідачу здійснювати відчуження та будь-які інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, проаналізувавши фактичні обставини справи, характер спірних правовідносин, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149 154, 260, 353 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Харченко А.М.