Справа № 758/1060/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Омельченко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що з 29.08.2015 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано відповідно до заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2023.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 з 01.09.2023 навчалася у Введенській гімназії № 107 м. Києва, однак у зв`язку з військовою агресією та ракетними обстрілами була переведена в 1 клас Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника, ОСОБА_3 не має у власності рухомого або нерухомого майна.

Вказала, що коштів, яка вона отримує недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини, ОСОБА_2 відмовляється надавати кошти на утримання дитини.

ОСОБА_2 є працездатним, перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 , отримує стабільний дохід, у нього на утриманні відсутні непрацездатні батьки та інші діти, орієнтовний розмір його заробітної плати складає 55 000 грн. в місяць.

Разом з тим, у власності ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка в Броварському районі Київської області та автомобіль.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (29.01.2024) і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 205 грн. та витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що із вимогами, викладеними у позовній заяві, він не погоджується та вважає позов безпідставним, із зазначенням у ньому неправдивих відомостей, а ОСОБА_1 не має право на звернення до суду із вказаним позовом з огляду на наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто разом з ним та ОСОБА_1 , іншого місця проживання дитини батьки не визначали ні самостійно, ні через орган опіки та піклування.

Відповідно до його переписки з ОСОБА_1 , він пропонує останній перевести грошові кошти їй на рахунок, однак ОСОБА_1 відмовляється і повідомляє, що це її не цікавить.

Крім того, він неодноразово перераховував грошові кошти на картку ОСОБА_1 , однак вона відмовляється від грошової допомоги та не проживає разом із дитиною.

Посилаючись на вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивачка вказала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (з вересня 2023 року) вони припинили відносини та проживали окремо, донька - ОСОБА_3 за згодою сторін залишилася проживати разом з нею.

Між нею та ОСОБА_2 не досягнуто домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, що також підтверджується у відзиві. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків між нею та ОСОБА_2 не укладався.

ОСОБА_3 з 01.09.2023 навчалася у Веденській гімназії № 107 м. Києва, однак у зв`язку з військовою агресією та ракетними обстрілами була переведена в 1 клас Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника, що було необхідним для забезпечення безпеки, здоров`я та інтересам дитини, оскільки в країні оголошено військовий стан, а у м. Києві неодноразово були влучання ракет та дронів у цивільні об`єкти.

ОСОБА_2 не заперечував проти переводу дитини з Веденської гімназії № 107 м. Києва до Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника.

У подальшому позивачкою до суду було подано заяву про зміну підстав позову, в якій остання зазначила наступне.

Від народження і до початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, вона з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали у службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

З початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, вона з дочкою декілька днів переховувалася у сховищах міста Києва, в той час, як ОСОБА_2 перебував у м. Львів.

В кінці лютого 2022 вона самотужки, власними силами, ризикуючи, з метою збереження життя і здоров`я дитини, вивезла доньку з міста Київ в місто Коломия до своїх батьків, де донька проживала з березня по серпень 2022 включно. В кінці серпня 2022 року вона повернула ОСОБА_3 в місто Київ, де вона проживала з батьками та відвідувала садок, а з 01.09.2023 вступила до ліцею № 107 «Введенський» в м. Київ.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 донька ОСОБА_3 за згодою сторін залишилася проживати з нею та вона винайняла квартиру за адресою АДРЕСА_3 , в якій проживала з донькою, що підтверджується договором оренди квартири та актом приймання передачі від 21.09.2023.

Виходячи з мотивів якнайкращого забезпечення безпеки життя, здоров`я та інтересів дитини, вона тимчасово перевела її з ліцею № 107 «Введенський», що в м. Київ навчатися до Коломийського ліцею № імені В. Стефаника в місті Коломия, де вона жила з бабусею у приватному будинку. Про що не заперечував і сам ОСОБА_2 , та наголосив, що на західній Україні безпечно і те, що донька буде жити деякий час в м. Коломия з бабусею тільки на краще.

На осінні канікули у 2023 року ОСОБА_2 особисто приїздив до м. Коломия провідував доньку, та проживав у своєї тещі.

Згідно довідки Коломийського ліцею № 1 імені ОСОБА_4 від 14.11.2024 № 410/02-12 ОСОБА_3 вибула зі складу учнів 1-А класу 31.05.2024.

З 01.09.2024 ОСОБА_3 навчається у ліцеї № 107 «Введенський», що підтверджується довідкою від 25.10.2024 № 285.

ОСОБА_3 проживає з нею за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.09.2024 та договором оренди житлового приміщення від 20.10.2024. Для дитини нею створено всі умови.

З наведеного вбачається, що з вересня 2023 донька ОСОБА_3 за згодою сторін залишилася проживати з нею та і надалі проживає з нею, таким чином, вона має право звертатись до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, у вказаній заяві просила збільшити розмір витрат на професійну правову допомогу з 13 000 грн. до 15 000 грн.

У судовому засідання ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі, з приводу місця проживання дитини вказала, що ОСОБА_3 проживає два тижні з нею та два тижні з батьком.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до заочного рішення Подільського районного суду м. Києві від 20.09.2023 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Бердичів реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 536 (а.с. 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2024 відсутні відомості про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно (а.с. 10).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, кадастровий номер: 322180403:03:004:0014, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2024 (а.с. 9).

ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , за період з липня по грудень 2023 року його грошове забезпечення склало 648 640 грн. 71 коп., що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (а.с. 30).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У судовому засіданні, як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач посилався на те, що ОСОБА_3 не проживає постійно разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У порушення вимог вищевказаного законодавства, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 не проживає постійно разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 , відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обгрунтовуючи позов, позивачка зазначала, що ОСОБА_2 допомоги на утримання доньки не надає, має належне матеріальне становище для стягнення аліментів, у зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (29.01.2024) і до досягнення дитиною повноліття.

Ураховуючи вищевикладене та те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, матеріальне становище відповідача, наявність у нього на праві власності нерухомого майна, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 29.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 223, 259, 265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 181, 182, 183, 184 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.04.2025.

Суддя С. С. Захарчук