Справа № 461/9041/24
Провадження № 6/461/69/25
УХВАЛА

23.04.2025 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Александрович М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою у якій просить розстрочити виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом встановлення графіку погашення заборгованості наступним чином:

-щомісячний платіж у розмірі 4512 гривень;

-термін погашення 48 місяців;

-додаткові умови: першочергове погашення судового збору сплаченого АТ «Ідея Банк» у розмірі 3248 грн 51 коп.

Заявник також вказує, що за умови покращення фінансового стану зобов`язується збільшувати розмір щомісячного платежу для якнайшвидшого погашення боргу.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_2 зазначає, що від виконання судового рішення вона не ухиляється, однак сплатити суму боргу одноразовим платежем не має можливості. Вказує, що її скрутне матеріальне становище, зумовлене втратою основного годувальника сім`ї (батька, який помер у квітні 2022 року від тяжкої хвороби); необхідністю самостійного утримання неповнолітніх дітей, без отримання аліментів або іншої фінансової підтримки від їхнього батька; невеликим доходом за основним місцем роботи (в межах 24200 грн - 26500 грн, що залежить від додаткових виплат, таких як матеріальна допомога, компенсації, відпускні); фінансовими витратами на оплату навчання доньки у Медичному фаховому коледжі № 3 м. Києва; значними витратами на комунальні послуги, які оплачує самостійно.

Згідно ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо розстрочення виконання ухваленого судового рішення. Вказала, що заява відповідача є необґрунтованою. Зауважила, що матеріали справи не містять належних, на її думку, документів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище, а також про відсутність у відповідача рухомого та нерухомого майна. Вважає, що вказана відповідачем заробітна плата за основним місцем роботи є достатнім доходом для сплати боргу.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи даних про вжиття судом заходів щодо належного повідомлення учасників процесу, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 435 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заява боржника підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується зокрема на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз змісту наведених конституційних положень та законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можливе лише за наявності виняткових обставин, що роблять виконання рішення суду неможливим або значно утрудненим у певний період часу, доведених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

24.02.2022 розпочалась військова агресія російської федерації проти України. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Суд приходить до переконання, що сам факт звернення ОСОБА_2 з даною заявою до суду вказує на те, що остання не ігнорує наявних у неї зобов`язань, а лише клопоче про те, щоб розстрочити виконання судового рішення, через скрутне матеріальне становище.

У свою чергу, очевидним для суду є те, що оголошення воєнного стану та військова агресія по відношенню до України має істотний вплив на кожного громадянина нашої держави і цей факт не може не відобразитись на матеріальному становищі боржника.

За переконанням суду, обставини на які посилається заявниця, зокрема втрата основного годувальника сім`ї (батька, який помер у квітні 2022 року від тяжкої хвороби); необхідністю самостійного утримання неповнолітніх дітей, без отримання аліментів або іншої фінансової підтримки від їхнього батька; дохід за основним місцем роботи (в межах 24200 грн - 26500 грн, що залежить від додаткових виплат, таких як матеріальна допомога, компенсації, відпускні); фінансові витрати на оплату навчання доньки у Медичному фаховому коледжі № 3 м. Києва; витрати на комунальні послуги, які заявник оплачує самостійно, являються обставинами які належним чином доводять та обґрунтовують скрутне матеріальне становище боржника. Зазначені обставини підтверджені доказами долученими до заяви, які досліджені судом безпосередньо.

Суд також виходить з того, що положення ч. 4 ст. 435 ЦПК України не містять виключного переліку підстав для розстрочення виконання судового рішення та наділяють суд відповідними дискреційними повноваженнями при вирішенні справи.

Крім того, суд відзначає, що подача даної заяви, визнання заявницею боргу у повному обсязі та детальне повідомлення про можливість виконання рішення суду, за переконанням суду, свідчать про її намагання вжити дієвих заходів для погашення заборгованості із застосуванням передбаченої процесуальним законом процедури. Такі дії не містять ознак зловживання процесуальними правами та передбачені на стадії виконання судового рішення відповідними положеннями ЦПК України.

З огляду на наведене, враховуючи майновий стан боржника (доходи та витрати), намір та бажання виконати рішення суду, суд приходить до висновку про наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, а отже про доведеність та наявність законних підстав для розстрочення його виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З огляду на наведене, суд не вбачає законних підстав для розстрочення судового рішення на період наведений заявницею, адже це виходить за межі повноважень наданих суду у цій категорії справ. Відтак, заява у цій частині підлягає частковому задоволенню, тобто період розстрочки слід визначити в межах одного року.

Керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи №461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом проведення щомісячної сплати коштів у розмірі 18317 грн 98 коп., з моменту набрання ухвали суду щодо розстрочки виконання рішення законної сили (загальна сума заборгованості становить 219815 грн 72 коп. та складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 216567 грн 21 коп. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору 3248 грн 51 коп.) до 31 (30) числа кожного місяця.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький