Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/350/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21.04.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/350/24,

сторони у справі:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вимоги позову стягнення заборгованості,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 17.05.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - АТ «Ідея Банк», первісний кредитор) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Z75.22376.003949870.

24.07.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № С-001-0.

19.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № С-001-0.

25.07.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Z75.22376.004137260.

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_3 :

- за кредитним договором № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 в сумі 73139,93 грн, з яких: 25886,81 грн - сума заборгованості за основним боргом; 47253,12 грн - сума заборгованості за процентами;

- за кредитним договором № С-001-0 від 24.07.2018 в сумі 107123,64 грн, з яких: 38993,03 грн - сума заборгованості за основним боргом; 68130,61 грн - сума заборгованості за процентами;

- за кредитним договором № С-001-0 від 19.06.2018 в сумі 49657,43 грн, з яких: 14984,48 грн - сума заборгованості за основним боргом; 34672,95 грн - сума заборгованості за процентами;

- за кредитним договором № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 в сумі 12036,12 грн, з яких: 4164,77 грн - сума заборгованості за основним боргом; 7871,35 грн - сума заборгованості за процентами.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором станом на день відступлення грошової вимоги. Позивачем жодних нарахувань по кредитних договорах не здійснювалось. З моменту відступлення права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості на ні рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконала свої обов`язки за кредитними договорами та має перед позивачем зазначену вище заборгованість за кредитними договорами, представник позивача просив стягнути з позичальника на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вищевказану заборгованість, а також судові витрати.

Відзив на позов відповідачі до суду не подали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилися, відзив на позов не подали, причини неявки не повідомили.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

04.03.2024 відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

19.11.2024 ухвалою суду витребувано у державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Хмельницької області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.01.2025 ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ОСОБА_2

21.04.2025, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 17.05.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Z75.22376.003949870 (надалі Договір 1).

Відповідно до п.1.1 Договору 1 АТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 30000 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язалася повернути кредит.

Згідно з п. 1.2 кредит надається у день підписання даного договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

Таким чином, строк дії договору № Z75.22376.003949870 - з 17.05.2018 року по 17.05.2023 року включно.

Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, їхній розмір визначені в Графіку щомісячних платежів, який міститься у п. 6 Договору.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору 1, тип процентної ставки змінна, та станом на день укладення договору становить 9,5 %, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку 0,01 %.

Згідно з п.1.13 Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо істотних умов договору перед його укладенням.

Відповідно до ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту від 17.05.2018 зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 25862,07 грн.

Відповідно до ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 17.05.2018 зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_4 перераховано кошти в сумі 4137,93 грн.

Крім того, 24.07.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № С-001-0 (надалі Договір 2).

Відповідно до п.п. 1, 2 Договору 2, банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Walk-in ID Insurance поточний рахунок НОМЕР_5 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договор, утому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard.

Згідно п.3 Договору 2, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: п.3.1 - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 гривень; п.3.2 - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 32500; п.3.3 - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних.

Відповідно до п. 7 Договору 2 ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань сторонами.

Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо істотних умов договору перед його укладенням, зокрема визначено, що строк кредитування становить 12 місяців, сума кредитного ліміту 1000 грн, процентна ставка фіксована та становить 48% річних.

Крім того, 19.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № С-001-0 (надалі Договір 3).

Відповідно до п.п. 1, 2 Договору 3, банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Walk-in ID Insurance поточний рахунок НОМЕР_6 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договор, утому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard.

Згідно п.3 Договору 2, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: п.3.1 - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 гривень; п.3.2 - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 15000; п.3.3 - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних.

Відповідно до п. 7 Договору 2 ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань сторонами.

Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо істотних умов договору перед його укладенням, зокрема визначено, що строк кредитування становить 12 місяців, процентна ставка фіксована та становить 24% річних.

Крім того, 25.07.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Z75.22376.004137260 (надалі Договір 4).

Відповідно до п.1.1 Договору 1 АТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 7500 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язалася повернути кредит.

Згідно з п. 1.2 кредит надається у день підписання даного договору строком на 12 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

Таким чином, строк дії договору № Z75.22376.004137260 - з 25.07.2018 року по 25.07.2019 року включно.

Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, їхній розмір визначені в Графіку щомісячних платежів, який міститься у п. 6 Договору.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору 1, тип процентної ставки змінна, та станом на день укладення договору становить 9,5 %, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку 9,99 %.

Згідно з п.1.13 Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_7 у гривні в рамках пакету послуг «Card Blanche Blue Start ID INS», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо істотних умов договору перед його укладенням.

Відповідно до ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту від 25.07.2018 року зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_8 на рахунок № НОМЕР_9 в сумі 6465,52 грн.

Відповідно до ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 25.07.2018 року зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_8 на рахунок № НОМЕР_10 в сумі 1034,48 грн.

07.07.2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі у договорі Фактор) та АТ «Ідея Банк» (далі у договорі Клієнт) укладено договір факторингу № №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, які визначені в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник ОСОБА_3 , кредитні договори:

- № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018, загальна сума заборгованості 73139,93 грн, з яких: 25886,81 грн - сума заборгованості за основним боргом; 47253,12 грн - сума заборгованості за процентами;

- № С-001-0 від 24.07.2018, загальна сума заборгованості 107123,64 грн, з яких: 38993,03 грн - сума заборгованості за основним боргом; 68130,61 грн - сума заборгованості за процентами;

- № С-001-0 від 19.06.2018, загальна сума заборгованості 49657,43 грн, з яких: 14984,48 грн - сума заборгованості за основним боргом; 34672,95 грн - сума заборгованості за процентами;

- № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018, загальна сума заборгованості 12036,12 грн, з яких: 4164,77 грн - сума заборгованості за основним боргом; 7871,35 грн - сума заборгованості за процентами.

Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість:

- за кредитним договором № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 в сумі 73139,93 грн, з яких: 25886,81 грн - сума заборгованості за основним боргом; 47253,12 грн - сума заборгованості за процентами;

- - за кредитним договором № С-001-0 від 24.07.2018 в сумі 107123,64 грн, з яких: 38993,03 грн - сума заборгованості за основним боргом; 68130,61 грн - сума заборгованості за процентами;

- за кредитним договором № С-001-0 від 19.06.2018 в сумі 49657,43 грн, з яких: 14984,48 грн - сума заборгованості за основним боргом; 34672,95 грн - сума заборгованості за процентами;

- за кредитним договором № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 в сумі 12036,12 грн, з яких: 4164,77 грн - сума заборгованості за основним боргом; 7871,35 грн - сума заборгованості за процентами.

При цьому, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунки позичальника ОСОБА_3 .

Надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 року проведений за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором № С-001-0 від 24.07.2018 року проведений за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором № С-001-0 від 19.06.2018 року проведений за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 року проведений за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024 року та містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023.

Розрахунків заборгованості за період з дати укладення кредитних договорів і до відступлення 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача за Договорами 1, 2, 3 та 4 в матеріалах справи відсутній.

Позичальник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, про що зроблено актовий запис про смерть №155.

Згідно з копією спадкової справи № 196/2024, заведеної Красилівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , 23.11.2024 року до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття її спадщини звернувся син померлої - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також в спадковій справі № 196/2024 наявна довідка Красилівської міської ради Хмельницької області № 6116 від 06.11.2024 про те, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: будинок АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія та № паспорта: НОМЕР_11 , та ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та № паспорта: НОМЕР_12 .

Матеріали спадкової справи № 196/2024 заведеної Красилівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 не містять заяв про відмову спадкоємців від спадщини.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Верховний Суд у постанові від 24.11.2021 року по справі № 615/473/20 вказав, що оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

У вказаній справі Верховний Суд наголосив, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 квітня 2020 року у справі №2609/30529/12.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовував право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до позичальника ОСОБА_3 , за Договорами 1, 2, 3, 4 тим, що первісний кредитор АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги до відповідача позивачу у справі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Щодо кредитного договору № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

На підтвердження перерахування коштів позичальнику за кредитним договором № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 представником позивача долучено ордер- розпорядження №1 про видачу кредиту від 17.05.2018, згідно якого зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 25862,07 грн та ордер-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 17.05.2018 згідно якого зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_4 в сумі 4137,93 грн.

Вказані ордери-розпорядження не містять відмітки про їх виконання, як і відомостей про їх виконавця, крім того розпорядження про перерахування коштів зроблене на рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 . Відомості про те, що вказані рахунки належали позичальнику ОСОБА_3 , або що сторонами було погоджено перерахування коштів на такі рахунки матеріали справи також не містять.

Натомість пунктом 1.13 кредитного договору № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 передбачено, що Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 . Відомостей про перерахування АТ «Ідея Банк» кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 та є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків АТ «Ідея Банк», проведених при укладенні договору факторингу і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом розміру грошових вимог кредитора до позичальника. Сама позовна заява не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 , з якого б вбачався рух коштів по рахунку та факт користування коштами суду також не надані.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів перерахування коштів на погоджені сторонами у кредитному договорі рахунки позичальника, виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , позивач до позовної заяви не долучив, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити видачу банком ОСОБА_3 кредитних коштів, користування нею кредитними коштами та внесення нею грошових коштів на погашення кредитної заборгованості та, що розмір заборгованості ОСОБА_3 відповідає розміру заборгованості у реєстрі боржників, визначеному сторонами договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z75.22376.003949870 від 17.05.2018 року у зв`язку з їх недоведеністю.

Щодо кредитних договорів № С-001-0 від 24.07.2018 та № С-001-0 від 19.06.2018.

Позивачем до позовної заяви не долучено документи, які підтверджують виконання кредитодавцем АТ «Ідея Банк» умов кредитних договорів щодо надання ОСОБА_3 кредитних коштів та що позичальник користувалася ними.

Розрахунки заборгованості не можуть підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовими документами та документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 , з якого б вбачався рух коштів по рахунках та факт користування коштами суду також не надані.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З цих підстав, за відсутності доказів отримання та користування ОСОБА_3 кредитними коштами, а, отже, відсутності доказів, що у позичальника виникло грошове зобов`язання з повернення позики та процентів за Договором 2 та Договором 3, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами № С-001-0 від 24.07.2018 та № С-001-0 від 19.06.2018 у зв`язку з їх недоведеністю.

Щодо кредитного договору № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

На підтвердження перерахування коштів позичальнику за кредитним договором № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 представником позивача долучено ордер- розпорядження №1 про видачу кредиту від 25.07.2018, згідно якого зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_8 на рахунок № НОМЕР_9 в сумі 6465,52 грн та ордер-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 17.05.2018 згідно якого зроблено розпорядження про перерахунок коштів з рахунку № НОМЕР_8 на рахунок № НОМЕР_10 в сумі 1034,48 грн.

Вказані ордери-розпорядження не містять відмітки про їх виконання, як і відомостей про їх виконавця, крім того розпорядження про перерахування коштів зроблене на рахунки № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 . Відомості про те, що вказані рахунки належать позичальнику, або що сторонами було погоджено перерахування коштів на такі рахунки матеріали справи також не містять.

Натомість пунктом 1.13 кредитного договору № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 передбачено, що Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_7 . Відомостей про перерахування АТ «Ідея Банк» кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_7 матеріали справи не містять.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 та є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків АТ «Ідея Банк», проведених при укладенні договору факторингу і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 , з якого б вбачався рух коштів по рахунку та факт користування коштами суду також не надані.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів перерахування коштів на погоджені сторонами у кредитному договорі рахунки позичальника, виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , позивач до позовної заяви не долучив, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити видачу банком позичальнику кредитних коштів, користування нею кредитними коштами та внесення нею грошових коштів на погашення кредитної заборгованості та, що розмір заборгованості позичальника відповідає розміру заборгованості у реєстрі боржників, визначеному сторонами договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z75.22376.004137260 від 25.07.2018 року у зв`язку з їх недоведеністю.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, оскільки позивачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження надання ОСОБА_3 кредитних коштів та користування позичальником кредитними коштами, а також доказів наявності заборгованості саме у визначених у позові розмірах, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення коштів з спадкоємців позичальника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому в задоволенні позову слід відмовити, за недоведеністю позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 .

Суддя Р. В. Вознюк