Дата документу 22.04.2025
Справа № 334/2832/25
Провадження № 2-з/334/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., без виклику сторін, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Розумом Олександром Вікторовичем,

установив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Розумом О.В. подала до суду заяву про забезпечення позову у якій просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 :

- Кожного тижня в суботу до 12 год. 00 хв., повідомляти про дійсне місцезнаходження - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- Кожного тижня в суботу до 12 год. 00 хв., повідомляти про стан здоров`я - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- Надати можливість спілкуватись ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз на тиждень в субботу о 12:00 за допомогою стільникового зв`язку або засобами месенджерів - Viber, Telegram, Whatsapp.

Також просить суд звільнити позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, при цьому не вказуючи жодної підстави для такого звільнення.

Заяву мотивовано тим, що право ОСОБА_1 на спілкування із власною дитиною закріплено доктринальними приписами сімейного законодавства, адже спілкування завжди виступає локомотивом для побудови сімейних відносин, й згадане право може бути від`ємним тільки в разі вчинення матері протиправних дій або таких що суперечать інтересам дітей, що жодного разу не вчинялось ОСОБА_1 . В даній заяві ОСОБА_1 не буде заявляти тотожні позовній заяві вимоги, мати дитини лише ставить вимогу про зобов`язання відповідача, надати адресу дійсного місцезнаходження дітей та перешкоджати надавати можливість матері спілкуватися з дитиною засобами менеджерів у визначений час.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Твердження адвоката Розуму О.В. про те, що « ОСОБА_1 не буде заявляти тотожні позовній заяві вимоги, мати дитини лише ставить вимогу про зобов`язання відповідача, надати адресу дійсного місцезнаходження дітей та перешкоджати надавати можливість матері спілкуватися з дитиною засобами менеджерів у визначений час.» не відповідають самій заяві, адже пункт 3 прохальної частини заяви про забезпечення позову повторює пункт 2 позовних вимог, а відтак забезпечення позову фактично призведе до вирішення спору по суті, навіть до початку підготовчого судового засідання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

До того ж, забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Заява адвоката Розума О.В. не містить посилань на фактичні обставини, які б підтвердили наявність вагомих причин для покладення на відповідача судом певних обов`язків до розгляду справи по суті, а також на те, що не вжиття таких заходів призведе до неможливості виконати рішення суду у майбутньому.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає про те, що статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду за клопотанням сторони звільнення її від сплати судового збору, проте таке рішення суд може прийняти лише за наявності певної інформації щодо майнового стану такої сторони. Адвокат Розум О.В. окрім самого прохання звільнити позивача від сплати судового збору не вказав жодної інформації про те, чому позивача має бути звільнено від сплати судового збору.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Розумом Олександром Вікторовичем.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін