Номер провадження № 2/521/2207/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» не з`явився;

від ОСОБА_1 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ЄДРПОУ: 34674102) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У грудні 2024 року Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 38011 грн. 28 коп. та вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат у справі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживає відповідач.

Позивач вказав, що на відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 та на даний час за вказаним особовим рахунком станом на 01.02.2024 року існує заборгованості в розмірі 38011 грн. 28 коп.

Як зазначено представником позивача, відповідач не виконує взяті на нього зобов`язання по оплаті за надані позивачем послуги, у зв`язку із чим із відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 38011 грн. 28 коп. та понесені судові витрати.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30.12.2024 року у справі №521/20894/24 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

29.01.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№6145), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

Зокрема, за доводами відзиву відповідач зазначив про таке.

По-перше, ОСОБА_1 є ветераном органів внутрішніх справ, що підтверджується посвідченням служби Міністерства внутрішніх справ, тобто відповідно до п.6 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та має 50-відсоткову знижку плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) та інше, або 50-відсоткову знижку вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Відповідач вказав, що площа квартири, в якій він проживає та на яку позивач нараховує заборгованість складає 68,6 кв.м., тому розмір пільги на яку мав право ОСОБА_1 , як ветеран органів внутрішніх справ ( в період з 07.11.2016 року по 14.01.2020 року, в грошовому еквіваленті становить 1325,32 грн./місяць (1,313 Гкал(норма пільги)*1009,39 грн. (вартість 1 Гкал). Отже, розмір пільги на яку має право ОСОБА_1 , як ветеран органів внутрішніх справ (в період з 14.01.2020 року і до сьогодні) становить 1934 грн./місяць (1,313 Гкал (норма пільги)*1473,04 грн. (вартість 1 Гкал.). В зв`язку із наведеним, відповідач вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, так як позивачем не було враховано зазначену пільгу, на яку мав право ОСОБА_1 .

По-друге, як зазначив відповідач, позивач повинен був надати до суду разом із позовною заявою докази, які підтверджують розмір заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та окрім того, докази які б підтвердили фактичний об`єм споживання таких послуг. Натомість, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно споживав вказані житлово-комунальні послуги, загальна вартість яких відповідає заявленому у позовній заяві розміру заборгованості.

Окрім наведеного, відповідач наголосив, що як вбачається з реєстру нарахувань та оплат по абоненту, то він фактично створений самим позивачем, та не підтверджує того факту, що відповідач дійсно споживав зазначені житлово-комунальні послуги та саме в такому розмірі.

По-третє, відповідач звернув увагу суду на те, що позивачем пропущені строки позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року.

Наведені обставини, на переконання відповідача є належними підставами для відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

26.02.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли пояснення (вх. №12342), у яких позивач наголосив на тому, що нарахування за послуги теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 з листопада 2006 року здійснювались з урахуванням пільги 50% для ветерана МВС, яка була оформлена на ім`я гр. ОСОБА_1 ; з жовтня 2019 року, відповідно до Постанови КМУ № 373 від 17.04.2019 року, розпочався процес монетизації пільг та субсидій на оплату житлово комунальних послуг та згідно з ухваленим рішенням, надання пільг здійснювалося через готівкову та безготівкову форми; з цього моменту нарахування за послуги опалення вказаної квартири здійснюються в повному обсязі, без урахування пільги 50%, оскільки монетизація пільг передбачала їх виплату в грошовій формі; у період з жовтня 2019 року по грудень 2022 року пільга у безготівковій формі була перерахована на особовий рахунок квартири АДРЕСА_2 , що частково покривало нарахування за послуги теплопостачання; згідно із Постановою КМУ № 1041 від 16.09.2022 року, з січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно в грошовій готівковій формі, а органи Пенсійного фонду України нараховують пільги на банківську картку споживача; проте, оплата за послуги теплопостачання гр. ОСОБА_1 з грудня 2016 року не здійснювалася.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав 22.04.2025 року заяву, відповідно до якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, його представником 22.04.2025 року до суду також скеровано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З копії паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що місцем реєстрації останнього є АДРЕСА_1 .

За адресою: кв. АДРЕСА_2 КП «Теплопостачання міста Одеси» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначений будинок теплопостачанням забезпечує КП «Теплопостачання м. Одеси».

Згідно Статуту підприємства, розміщеного в мережі Інтернет на офіційній сторінці Одеської міської ради https://omr.gov.ua/ua/city/enterprises/teplosnabjenie/statute/, метою його створення є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії, та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України (п. 2.1. Статуту).

Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до Реєстру нарахувань та сплат по абоненту - особовий рахунок НОМЕР_2 , по абоненту ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , за період з листопада 2016 року по січень 2024 року, заборгованість відповідача станом на 01.02.2024 року становить 38011 грн. 28 коп.

З розширеного розрахунку за особовим рахунком НОМЕР_2 , по абоненту ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , за період з грудня 2016 року по січень 2025 року, заборгованість відповідача становить 46699 грн. 56 коп.

Із вказаних розрахунків вбачається, що послугою з надання гарячого водопостачання відповідач не користується, сплата за послуги з надання опалення будинку надавалося позивачем відповідачу лише у визначений період року, за період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року пільга на опалення не застосовувалася; з листопада 2019 року по лютий 2020 року застосована пільга у розмірі 315, 75 грн., 426, 61 грн., 426, 61 грн., 432, 37 грн. відповідно; з грудня 2020 року по вересень 2021 року також була застосована пільга у розмірі: 478, 13 грн., 363 грн, 477, 31 грн., 478, 12 грн., 478, 12 грн., 363, 56 грн., 249 грн., 249 грн., 249 грн.,249 грн., відповідно; у період з грудня 2021 року по січень 2023 року у розмірі: 571, 51 грн., 584, 77 грн., 615, 50 грн., 623, 73 грн., 606, 96 грн., 18, 86 грн., 18, 86 грн., 18, 86 грн., 18, 86 грн., 268, 85 грн., 268, 85 грн., 443, 36 грн., 606, 96 грн., 606, 96 грн. відповідно. За період з лютого 2023 року по січень 2025 року пільга не застосовувалася.

Останній раз відповідачем була здійснена оплата за опалення у грудні 2016 року у розмірі 33, 57 грн.

Окрім наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як ветеран органів внутрішніх справ має право на пільги, встановлені законодавством, що вбачається з наданої відповідачем копії посвідчення № НОМЕР_3 від 21.01.2004 року.

Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами правовідносин, зокрема, доказів сплати відповідачем боргу за надані позивачем послуги, доказів ініціювання відповідачем судового провадження щодо перерахунку нарахованих позивачем сум заборгованості за надані послуги теплопостачання з урахуванням наявності/відсутності відповідних пільг, матеріали цивільної справи не містять. Також матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження врахування позивачем належної відповідачу як ветерану МВС пільги у розмірі 50% від основної ставки за опалення у період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, про що останній заявляє за доводами письмового заперечення, наданого суду.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованої останнім заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом у даній справі встановлено, що відповідач є користувачем послуги теплопостачання, яку надає позивач у даній справі, що не заперечується ОСОБА_1 по суті поданих ним до суду заяв.

В той же час, відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Теплопостачання міста Одеси» метою створення Підприємства є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії, та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п. 2.2. Статуту предметом діяльності Підприємства є: 2.2.1. виробництво котельними підприємства теплової енергії; 2.2.2. транспортування, розподіл та реалізація теплової енергії; 2.2.3. виготовлення, ремонт та наладка котлів, обладнання котелень, центральних теплових пунктів та теплових мереж; 2.2.4. будівництво та ремонт теплових мереж; 2.2.5. налагодження теплоенергетичного обладнання; 2.2.6. установка, монтаж, налагодження, ремонт обладнання з виробництва, постачання, споживання теплової енергії та контроль за її використанням; 2.2.7. ремонт, налагодження, повірка контрольно-вимірювальних приладів і автоматики.

Таким чином, КП «Теплопостачання міста Одеси» є підприємством яке, зокрема, надає послуги з реалізації теплової енергії споживачам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно із ст.10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

За правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Суд зазначає, що текст такого договору було розміщено 04 жовтня 2021 року на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplp.od.ua.

Таким чином, станом на 06 листопада 2021 року типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів.

Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно із ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі таких послуг зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затв. пост. КМ України від 21 серпня 2019 року № 830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач отримавши послуги з опалення від позивача належним чином своїх зобов`язань з оплати таких послуг не здійснює, внаслідок чого у останнього виникла відповідна заборгованість.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 , як ветеран органів внутрішніх справ має право на пільги, встановлені законодавством, що вбачається з наданої відповідачем копії посвідчення № НОМЕР_3 від 21.01.2004 року.

При цьому, позивач, у письмових поясненнях не заперечує того факту, що відповідачу нараховувалася заборгованість за надані послуги з теплопостачання з листопада 2006 року з урахуванням пільги 50 % для ветерана МВС.

Водночас, з наданої позивачем роздруківки заборгованості, зокрема за період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року позивачем не доведено суду того, що нарахування оплати за теплопостачання відповідачу відбувалося з урахуванням пільги 50 %, як зазначено позивачем у письмових поясненнях, з огляду на що, розрахунок заборгованості відповідача за спожиті послуги по теплопостачанню в період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року судом не приймається до уваги, оскільки з нього неможливо встановити ані нараховані відповідачу в цей період пільги, ані кінцеву суму заборгованості до сплати. За відсутності відповідних доказів, суд констатує неможливість перевірити обставини, що мають значення для правильного вирішення по суті вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за вказаний вище період, відтак, нарахований позивачем розмір заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 15592 грн. 33 коп. стягнення не потребує.

Враховуючи те, що суд встановив недоведеність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, вимоги відповідача про застосування строку позовної давності, зазначені у відзиві на позовну заяву, щодо спірних правовідносин не потребують задоволення.

В той же час, Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 (далі - Порядок), визначає механізм надання громадянам пільг на оплату житлово-комунальних послуг з 1 жовтня 2019 року - у грошовій безготівковій формі або у готівковій формі.

Відповідно до п. 3 Порядку № 373, його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги згідно із Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до вказаного Порядку нарахування пільг проводиться департаментом соціального захисту.

Департамент щомісяця розраховує суму пільги, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Особи, що мають статус пільговика, в залежності від обраної форми розрахунків або ж самі отримують грошові кошти, які спрямовують на оплату житлово-комунальних послуг, або ж (при безготівковій формі) не отримують грошових коштів, а послуги за них оплачуються повністю чи частково державою.

У випадку недостатності розміру пільги для покриття повного розміру таких витрат, особа, незалежно від того, що вона є пільговиком зобов`язана доплатити відповідні суми за свій рахунок.

Зокрема, згідно вказаного Порядку виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору. За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви (абз. 2 п. 7 Порядку).

Відповідно до п. 9 Порядку АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика. АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики. Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ «Ощадбанк» (його установами) для перерахування сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди.

Отже механізм виплати пільг дійсно передбачає грошову безготівкову форму та готівкову форму, заразом, форма розрахунку є правом вибору пільговика та її зміна відбувається виключно за його заявою, подання якої відповідно до чинного на день виникнення спірних правовідносин Порядку.

Судом у даній справі, зокрема з розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, встановлено, що позивачем за період з листопада 2019 року по січень 2023 року ОСОБА_1 нараховувалася пільга на оплату послуг з теплопостачання, у розмірі, зазначеному позивачем, проте, в цей період відповідачем не було оплачено різниці між перерахованою пільгою та нарахованим розміром оплати за надані послуги, з огляду на що, заборгованість відповідача перед позивачем за період з листопада 2019 року по січень 2023 року у розмірі 14912 грн. 26 коп. потребує задоволення.

Окрім наведеного, суд зазначає, що до Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 були внесені зміни та з 01 січня 2023 року діє нова редакція Положення, відповідно до якої пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються у грошовій безготівковій або готівковій формі до грудня 2022 року включно. Із січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України.

Натомість, зі змісту наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву документів неможливо дійти висновку про наявність у відповідача оформленої відповідної пільги в період із січня 2023 року по лютий 2024 року, оскільки вказане останнім не підтверджено належними та допустимими доказами у справі, у розумінні, ст. 77,80 ЦПК України, зокрема зверненнями до Пенсійного фонду України, відповідними рішеннями Фонду про надання таких пільг, тощо.

Враховуючи наведене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання в період з січня 2023 року по лютий 2024 року у розмірі 7330 грн. 10 коп. потребують задоволення.

В свою чергу інші доводи відповідача, зазначені ним у відзиві на позовну заяву під час розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження, з огляду на що відхиляються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами частково підтверджено обґрунтованість його позовних вимог, у зв`язку із чим наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованості за надані послуги з теплопостачання у розмірі 22242 грн. 36 коп.

Вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.7, 9, 12, 19, 76, 81, 89, 141, 280-283, 353,354 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ) заборгованість за надані послуги з теплопостачання станом на 01.02.2024 року в розмірі 22242 грн. 36 коп.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ) заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 15768 грн. 92 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ) судовий збір у розмірі 1771 грн. 84 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22.04.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд.1-Б, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Суддя: Н.О. Шевчук