Справа № 723/5958/24
Провадження № 2/723/701/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Яківчика І.В.

за участю секретаря судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та відповідачем було укладено договір №7208151, який було підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти в сумі 20000 грн., зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконав, у результаті чого і виникла заборгованість, яка складається із 19400 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 17109 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими процентами та - 3000 грн. заборгованість за комісіями. Окрім цього, на підставі договору факторингу первісний кредитор відступив належні йому права вимоги, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище договором й має право вимоги до відповідача.

Враховуючи вище наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму заборгованості за договором, суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14.04.2025 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення в даній справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

24.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7208151, відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 20000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

26 липня 2024 року було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитним договором №7208151. Загальнийрозмір заборгованості по преведенню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №7208151 від 24.01.2022 року, що до розрахунку заборгованості становить 39509,80 грн., з яких, 19400 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 17109,80 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 3000 грн. - заборгованість за комісіями.

Даних про погашення відповідачем заборгованості за договором матеріали справи не містять.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов таких висновків.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Здійснивши аналіз умов укладеного 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» договору факторингу №26-07/24, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників,у тому числі і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №7208151 від 24.01.2022, суд вважає, що право вимоги до відповідача за укладеним ним 24.01.2022 договором про споживчий кредит №7208151 було дійсним, адже настав строк виконання за цим зобов`язанням з боку відповідача (позичальника). Договір факторингу укладено між юридичними особами, які є фінансовими установами, в судовому порядку недійсним не визнаний, підстав вважати його нікчемним, немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.017.2022 за №7208151, адже таке набуто ним на законних підставах.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі.

Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення договору про споживчий кредит, отримання відповідачем коштів за цим договором у сумі 20000,00 грн, факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у погоджені ним строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 у частині стягнення основної заборгованості в сумі 19400 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 17109 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими процентами та - 3000 грн. заборгованість за комісіями підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договор. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження понесених витрат надано суду наступні докази.

Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «Факторинг Партнер» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс»; витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги згідно яких по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було надано наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, з урахуванням виконаної роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280, 284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕР", , м.Київ вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, заборгованості за договором №7208151 від 24.01.2022 у розмірі 39509 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕР", , м.Київ вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, судові витрати у розмірі 2422 грн., 40 коп.,28 грн - судовий збір; та 5000 грн - витрати на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду через.

Суддя Сторожинецького районного суду Іван ЯКІВЧИК