Ухвала

21 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 562/2117/20

провадження № 61-5052во25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05 лютого 2024 року, просив стягнути з відповідача на свою користь 5 500,00 доларів США основного боргу за договором позики, 5 060,00 доларів США - 2 % місячних, 628,04 доларів США - 3 % за користування грошовими коштами.

Шевченківський районний суд м. Львова рішенням від 27 березня 2024 року позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 500,00 доларів США основного боргу за договором позики та 5 060,00 доларів США - 2 % місячних. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат

Львівський апеляційний суд постановою від 10 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року - без змін.

13 грудня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 11 лютого 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

18 квітня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду 11 лютого 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (частина третя статті 423 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Тобто перегляд судових рішень за виключними обставинами має здійснювати той суд, рішенням, постановою або ухвалою якого закінчено розгляд справи та вказані судові рішення набрали законної сили.

Водночас, відповідно до зазначених вимог закону, переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише ті судові рішення суду касаційної інстанції, якими змінено або ухвалено нове судове рішення.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами (частини перша, друга статті 427 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження № 61-2146св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження №61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21) вказано, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що судові рішення, у яких вирішені процедурні питання, пов`язані з рухом справи, не є предметом перегляду за виключними обставинами (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 2-3435/11 (провадження № 14-12звц18), від 17 квітня 2018 року у справах № 2-1178/11 (провадження № 14-10свц18), № 235/2573/13-ц (провадження № 14-3звц18) та № 243/2748/16-ц (провадження № 14-26свц18), від 15 травня 2018 року у справі № 0529/5417/2012, від 22 січня 2019 року у справі № 2-4646/11 (провадження № 14-7свц18)).

Оскільки ухвала Верховного Суду від 11 лютого 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, тому така ухвала не може бути предметом перегляду за виключними обставинами відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України.

Таким чином, ураховуючи те, що суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження, тобто не змінював та не скасовував рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвала суду про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи та вирішено спір по суті позовних вимог, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 11 лютого 2025 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом і підлягає поверненню.

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев