Справа №: 398/609/25
провадження №: 2-о/398/99/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" квітня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ісмайлова А.В., звернулась до суду із заявою про встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 22 липня 1960 року, дійсно належить заявниці.Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заявника в свідоцтві про народження « ОСОБА_3 » та паспорті громадянина України « ОСОБА_4 », вона позбавлена можливості належним чином оформити спадкові права, що зумовило звернення до суду для встановлення факту належності свідоцтва про народження.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2025 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

На підтвердження факту державної реєстрації народження заявника суду надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 19.03.2025 року. Згідно з цим витягом, державну реєстрацію народження заявника проведено 22 липня 1960 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено актовий запис за № 373. Відповідно до зазначеного актового запису, прізвище заявника вказано як « ОСОБА_3 », що також підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 липня 1960 року (а.с. 8, 23-25).

Натомість, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_4 » (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№5«Про судовупрактику всправах провстановлення фактів,що маютьюридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Таким чином можна зробити висновки, що вказані розбіжності в прізвищі заявника виникли в зв`язку з людським фактором.

Заявник зазначила, що встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини.

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставівикладеного,керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265, 315 319 ЦПК України, п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 липня 1960 року , виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.04.2025 року.

Суддя Л.І. Стручкова