справа № 760/5905/20 головуючий у суді І інстанції - Українець В.В.
провадження № 22-ц/824/9682/2025 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Однак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідачів не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. У цьому аспекті дослідженню підлягають дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року в справі № 186/972/18 (провадження № 61?19251св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2023 року в справі № 200/13452/18 (провадження № 61-8954св23)).

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2021 року ухвалено оскаржуване рішення та 10 грудня 2021 року складено повне судове рішення.

Разом з тим, апеляційна скарга подана відповідачем 25 березня 2025 року, тобто, після спливу більш як трьох років з дня складення повного тексту рішення.

В апеляційній скарзі зазначається, що відповідачу не було відомо, що розгляд справи було призначено на 30 листопада 2021 року, судових повісток він не отримував, не був повідомлений про розгляд справи. За адресою: АДРЕСА_1 відповідач не проживав, тож не мав можливості отримувати повістки. Під час першого судового засідання був присутній відповідач та його представник. У подальшому ОСОБА_1 не отримував від представника актуальної інформації по справі, адже останній недобросовісно виконував свої професійні обов`язки, за ходом справи у суді не слідкував та клієнта належним чином не повідомляв. Копію оскаржуваного рішення суд не надіслав відповідачу, а тому останній не знав про винесення рішення.

Згідно ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

14 травня 2020 року суд першої інстанції у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримав відомості про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судова повістка про виклик на судове засідання, яке було призначено на 05 жовтня 2020 року на 11:30 год. направлялась відповідачу саме за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 54), яку ОСОБА_1 отримав (а.с. 55).

У судовому засідання 05 жовтня 2020 року були присутні відповідач та його представник - адвокат Лютий Олег Віталійович, який представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі Ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ №1022981, виданого на підставі Договору №28-ц «про надання правової допомоги» (у цивільних справах) від 23 вересня 2020 року (а.с. 61, 63).

Про судове засідання, призначене на 01 березня 2021 року на 10:30 год. були повідомлені ОСОБА_1 та його представник Лютий О.В., про що у матеріалах справи міститься розписка (а.с. 67), але у судове засідання не з`явились.

Надалі судове засідання було призначено на 30 листопада 2021 року на 14:30 год., про яке відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 71), яку ОСОБА_1 отримав (а.с. 72), але у призначені дату та час не з`явився.

ОСОБА_1 не звертався до суду із заявами про дострокове припинення повноважень представника Лютого О.В. та направлення судової кореспонденції не за адресою реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Тобто, згідно вимог вказаних положень закону, відповідач не є особою, у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, який не був повідомлений про розгляд справи.

При цьому, ОСОБА_1 не вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили та доказів їх наявності не надає.

Отже, за ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, в незалежності від дати отримання його копії та не залежно від наявності поважності причин поновлення строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дотримання процесуальних строків, зокрема, строків на апеляційне оскарження, є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року відсутні.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. Надіслати апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська

М.А. Яворський