Справа № 466/1758/25
Провадження № 2/466/1579/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.,

секретаря с/з Ханас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 16 березня 2024 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №52.

Від подружнього життя дітей немають.

Позивач зазначає, що під час перебування у шлюбі з відповідачем вони спочатку вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Однак протягом тривалого часу між ними все частіше почали відбуватися різного роду конфлікти та сварки. З серпня 2024 року вони разом не проживають, жодних контактів не підтримують, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги. Подружні відносини між ними припинилися. Сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не прибула, однак на адресу суду 20.03.2025 року скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не прибув, на адресу суду 27.03.2025 року скерував заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 16 березня 2024 року, який зареєстровано у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №52, шо підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 березня 2024 року.

Від подружнього життя дітей немають.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Шлюб носить лише формальний характер. Подальший сенс підтримувати сімейні відносини відсутній. Спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов про його розірвання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , який зареєстровано у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №52.

Після розірвання шлюбу відповідачу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г. Б. Білінська