Дата документу 22.04.2025
22 квітня 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом представника Акціонерного товариства «Сенс Банк»
відповідача: ОСОБА_1
предмет та підстави заяви: про стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами,
учасники справи не з`явились
І. Виклад позиції позивача та відповідачів.
Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду, яка станом на 23.02.2022 становить 41 315,98 доларів та складається з суми заборгованості за ставкою 3 % річних на кредитну заборгованість 41 315,98 доларів США з приводу невиконання рішення суду.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.03.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №2007/13-2.06/155.
Рішенням №5/2019 від 15.10.2019 АТ «Укрсоцбанк» припинено шляхом приєднання до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», де в п.п.1.2 зазначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 190 000,00 доларів США.

Загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» 12.08.2022 затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого має заборгованість перед кредитором.

Відповідно до виконавчого напису №13485 від 11.07.2017 на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 297 971,30 доларів США. Дане рішення відповідачем не виконано.

Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзиву на позов, в судове засідання не з`явилася, була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, про причини неявки не повідомила.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.79, 89-91).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.09.2024 матеріали позову направлено на розгляд до Ілічівського міського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 08.10.2024 цивільну справу розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.20).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 14.10.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с.22-24).

Заявою представника позивача недоліки позову усунено в повному обсязі (а.с.26)

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 01.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.81-82).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.03.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №2007/13-2.06/155.

Рішенням №5/2019 від 15.10.2019 АТ «Укрсоцбанк» було припинено шляхом приєднання до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», де в п.п. 1.2 зазначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 190 000,00 доларів США.

Загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» 12.08.2022 затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого має заборгованість перед кредитором.

Відповідно до виконавчого напису №13485 від 11.07.2017 на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 297 971,30 доларів США. Дане рішення відповідачем не виконано.

Проте до теперішнього часу грошове зобов`язання не виконане, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду, яка станом на 23.02.2022 становить 41 315,98 доларів США, яка складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 41 315,98 доларів США.

V. Оцінка Суду.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц.

У пункті 8.22. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

При цьому, компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14 10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до виконавчого напису №13485 від 11.07.2017 на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 297 971,30 доларів США. Дане рішення відповідачем не виконано.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19), до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19).

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВС від 24.04.2024 у справі№ 947/68/22.

Виходячи з того, що на підставі виконавчого напису в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №13485 від 11.07.2017 на користь АТ «Укрсоцбанк» стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 297 971,30 доларів США і виконавчий напис не виконано, суд вважає, що наявні підстави для стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України 3 % процентів річних.

Згідно з розрахунками позивача сума трьох процентів річних за період з 12.07.2017 до 23.02.2022 становить відповідно 41 315,98 доларів США.

У суду немає підстав не погодитись із вірністю та обґрунтованістю даних розрахунків.

Враховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд доходить висновку про задоволення заявленного позову.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 26.06.2024 (а.с.18) позивачем при подачі позову до суду сплачено 20 088,70 грн. судового збору, які підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного-процесуального кодексу України, статтями 525, 526, 530, 623, 624, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_2 , заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання, яка станом на 23.02.2022 становить 41 315,98 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 20 088,70 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко