Провадження 2/521/2240/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участі представниці позивачки адвокатки Бандура Х. Ю.

представниці відповідача Пучкової Л. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2024 року представниця позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, в якому просила зобов`язати відповідача скасувати /списати/ нараховану ОСОБА_1 заборгованість за користування використаним кредитним лімітом (з урахуванням основного боргу, відсотків та інших штрафних санкцій), що утворилася внаслідок проведення 02 серпня 2023 року операцій (транзакцій) з відкритої на ім`я ОСОБА_1 кредитної картки/рахунку на суму 39944 грн. без її згоди на таку транзакцію, стягнути з відповідача сплачені відсотки за використання кредитного ліміту по операціям (транзакціям) здійсненим 02 серпня 2023 року з відкритої на ім`я ОСОБА_1 кредитної картки/рахунку без її згоди на таку транзакцію в сумі 9328,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є споживачем банківських послуг та клієнтом АТ КБ «Приватбанк», останнім було відкрито їй картковий рахунок з початковим кредитним лімітом номер 847336 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 не оформляла і не отримувала пластикову картку і здійснює всі розрахунки за допомогою інтернет банкінгу. 02.08.2023 року з кредитної картки НОМЕР_2 відкритої на ім`я ОСОБА_1 були зняті кошти на загальну суму 39944,00 грн. через банкомати в м. Київ в той час, як ОСОБА_1 знаходилась в місті Одесі за адресою проживання. Після незаконного зняття готівки 02.08.2023 в проміжок часу з 19:06-19:18 через банкомати в м. Києві на загальну суму 39944,00 грн. ОСОБА_1 негайно звернулась на гарячу лінію до банку з вимогою блокування всіх її карток та представником банку було рекомендовано звернутись до поліції. 03.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області, у якій просила вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка шляхом обману та зловживання довірою, а також операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами у розмірі 39944,00 грн. Раніше ОСОБА_1 не використовувала послугу кредитного рахунку і не мала від`ємного балансу по картці. Однак після проведення незаконного зняття коштів в сумі 39944,00 грн. з банківської карти без відома ОСОБА_1 вона змушена сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, які вона не отримувала, розмір яких складає 9328 грн. 38 коп.

В позовній заяві позивач стверджує, що 02.08.2023 року близько 19:00 години вечора ОСОБА_1 знаходилась у себе вдома в АДРЕСА_1 , коли в месенджері Вайбер перейшла за посиланням «Допомога Українцям». Наразі посилання встановити неможливо. Через деякий час їй почали надходити повідомлення про зняття готівкових коштів в банкоматах міста Києва. Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 кошти у сумі 39944,00 грн у банкоматах у місті Києві не знімала, пластикової картки, яка могла бути передана стороннім особам для зняття в банкоматі взагалі не мала, операції зі зняття коштів не підтверджувала, інших даних вона не вводила, нікому РІN код від картки не повідомляла, банківські картки не втрачала.

На письмове звернення від 09.09.2024 року про відшкодування ОСОБА_1 коштів що були списані внаслідок недозволених платіжних операцій на загальну суму 39944,00 грн., що мали місце 02.08.2023 р. направлене Позивачем Відповідачу, останній відповів, що Банк не зможе повернути кошти оскільки для того, щоб зняти кошти був правильно введений ПІН-код картки і порадив змінити ПІН-код платіжної картки, фінансовий телефон та пароль входу в Приват24.

Позивач вважає, що не має нести відповідальності за здійснення вказаних платіжних операцій без її згоди, й просить списати заборгованість за користування кредитним лімітом, що нараховується банком внаслідок здійснення вказаних операцій, стягнути з банку сплачені нею відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 9 328 грн. 38 коп.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 30 грудня 2024 року вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" нараховувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані 02 серпня 2023 року з відкритої на ім`я ОСОБА_1 кредитної картки/рахунку грошові кошти у загальній сумі 39944,00 грн. без її згоди на таку транзакцію.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач своїми необережними діями, здійснивши перехід за фішинговим посиланням в мережі Інтернет та підтвердивши вхід сторонньому пристрою по дзвінку в застосунок «Приват24» сприяла отриманню сторонніми особами доступу до застосунку «Приват24», з використанням якого було зняті вказані в позовній заяві кошти, після звернення позивачки до колл-центру Приватбанк картку було заблоковано, операції за нею більше не проводились.

Представником позивачки було надано відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позову, посилаючись на те, що жодних дзвінків від Приватбанку з метою підтвердження входу до застосунку «Приват24» з нового пристрою вона не отримувала, при переході на сторонній сайт невірно ввела ПІН-код картки, що повинно було унеможливити її використання без згоди позивачки.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 березня 2025 року (протокольною) закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Справу розглянуто в змішаній (паперовій та електронній) формі.

В судове засідання позивачка не з`явилась, представниця позивачки позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з мотивів, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представниця відповідача просила відмовити в задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, додатково пояснила суду, що сам факт переходу за фішинговим посиланням одразу надає зловмиснику можливість встановити на свій пристрій додаток «Приват24» та отримати доступ до рахунків особи, що перейшла за таким посиланням, без вчинення нею додаткових дій, як то введення пін-коду, тощо.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, та визнається сторонами, що позивачка є користувачем банківських послуг, що надаються відповідачем, за її заявою їй було відкрито картковий рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) без фізичного випуску картки, 02.08.2023 року позивачка перейшла за посиланням в мережі Інтернет з позначенням «допомога українцям», після чого з кредитної картки 847336 відкритої на ім`я ОСОБА_1 в проміжок часу з 19:06-19:18 за рахунок кредитного ліміту через банкомати в м.Києві без її присутності та фізичного використання картки невстановленими особами були зняті готівкові кошти в загальній сумі 39944 грн. 00 коп. Після отримання повідомлень про зняття коштів, позивачка 02.08.2023 року звернулась до колл-центру АТ «КБ «Приватбанк», її картку було заблоковано.

Також судом встановлено, що 03.08.2023 року ОСОБА_1 за даним фактом звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області, за її повідомленням внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0001044, розпочато досудове розслідування, що підтверджується копією витягу з ЄРДР від 03.08.2023 р. (міститься в електронній справі).

09 вересня 2024 року позивачка звернулась до відповідача з листом про повернення коштів (копія міститься в електронній справі). 16.09.2024 року відповідачем було надано відповідь на вказане звернення про відмову у поверненні коштів у зв`язку із тим, що при знятті коштів було правильно введено ПІН код картки. (копія міститься в електронній справі).

Також з виписки по рахунку позивача, копія якої міститься в електронній справі, вбачається, що в період з 02.08.2023 р. по день звернення позивачки до суду з рахунку позивачки було списано відповідачем 9328 грн. 38 коп. відсотків за користування кредитним лімітом.

Стаття 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України N 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні вбачається, що при переході особи за фішинговим посиланням зловмисники відразу отримують можливість встановити на свій пристрій застосунок «Приват24» з повним доступом до рахунків такої особи, включаючи можливість переказу або зняття коштів, додаткових дій від власника рахунку/картки, в т.ч. передання додаткових відомостей (пін-код, підтвердження по дзвінку) не вимагається.

Суд критично оцінює доводи сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву стосовно підтвердження позивачем входу до Приват24 сторонньому пристрою по дзвінку, оскільки стороною відповідача не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачка, як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, зняття грошових коштів з її карткового рахунку відбулося не за її розпорядженням й вона не повинна нести відповідальності за такі операції, виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивачка невідкладно повідомила про цей факт банк та звернулась до правоохоронних органів. Сам факт переходу позивачки за посиланням, яке виявилось фішинговим, не свідчить про наявність підстав для покладення на неї відповідальності за зняття коштів без її згоди іншими особами, оскільки позивачка до моменту переходу за таким посиланням була позбавлена можливості виявити його фішинговий характер та передбачити негативні наслідки, що можуть настати при переході за таким посиланням.

Такий висновок суду відповідає усталеній судовій практиці, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові № 6-71цс15 від 13.05.2015 року, Верховний Суд у постановах від 14.02.2018 року по справі № 127/23496/15-ц, від 20.06.2018 року по справі № 691/699/16-ц, від 02.09.2020 року по справі № 311/634/18-ц, від 05 квітня 2021 року по справі № 336/3989/19.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої статті 16 ЦК України).

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)).

Вимога позивачки про зобов`язання банку списати нараховану заборгованість за кредитом внаслідок неправомірного заволодіння коштами іншими особами, є ефективним способом захисту її прав, оскільки її задоволення унеможливить звернення відповідача з вимогами про сплату такої заборгованості, нарахування відсотків, тощо.

Такий висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Великої палати Верховного суду від 26.10.2021р. по справі № 766/20797/18.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині вимог про зобов`язання відповідача списати нараховану ОСОБА_1 заборгованість за користування кредитним лімітом за рахунком НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ) в сумі 39944 грн. 00 коп.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми сплачених відсотків в розмірі 9328 грн. 38 коп. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами, й мають сплачуватись позичальником відповідно до умов укладеного договору.

Судом встановлено, що позивачка не користувалась кредитними коштами, а тому сума отриманих відповідачем відсотків за користування коштами в розмірі 9328 грн. 38 коп. є коштами набутими без достатньої правової підстави та підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1937 грн. 92 коп. (1211 грн. 20 коп. + 1211 грн. 20 коп)*0,8.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1а, ) списати нараховану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) заборгованість за користування кредитним лімітом за рахунком НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ) в сумі 39944 грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) отримані без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 9328 (дев`ять тисяч триста двадцять вісім) грн. 38 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1а, ) в дохід держави судовий збір в сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий