Провадження №2/523/2021/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Павлова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/13512/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 09.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № від 09.09.2017 року, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 8250,50 грн., сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % річних строком на місяці з кінцевим терміном повернення кредитних коштів не пізніше 09.01.2018 року. 13.10.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 року, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості, та за цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20731,28 грн., з яких: 12000,00 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту; 8731,28 грн. загальна сума боргу по відсотках. Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.10.2023 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № від 09.09.2017 року у розмірі 20731,28 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 06.09.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомленням та участю сторін.

Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи 04.11.2024 року судом було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № від 09.09.2017 року у розмірі 20731,28 грн., з яких: 12000,00 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту; 8731,28 грн. загальна сума боргу по відсотках, а також суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3028,00грн.

Однак, за результатами розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року було постановлено скасувати заочне рішення від 04.11.2024 року, ухвалене по цивільній справі № 523/13512/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача Кудіна А.В. в судове засідання не з`явилася. Однак, у позовній заяві просить суд провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача, у разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

По справі встановлено, що 09.09.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № від 09.09.2017 року (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 8250,50 грн., сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % річних строком на місяці з кінцевим терміном повернення кредитних коштів не пізніше 09.01.2018 року. Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного Договору.

За умовами п. 1 Договору, кредит було надано на придбання товару у продавця ТОВ «Комфі Трейд», що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування Банку, згідно Рахунку фактури № 2586 від 09.09.2017 року, що позичальник купує у продавця із залученням кредитних коштів Банку, загальною вартістю 8250,50 грн.

З наявної в матеріалах справи Видаткової накладної № ЧОDD1-0048 від 09.09.2017 року вбачається, що в рахунок кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 було придбано у ТОВ «Комфі Трейд» смартфон Samsung J730F Galaxy J7 2017 Gold.

13.10.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 року, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості, та за цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами.

Відповідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20731,28 грн., з яких: 12000,00 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту; 8731,28 грн. загальна сума боргу по відсотках.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 року та додатками до нього.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обґрунтовуючи вимоги даного позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказує на те, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 20731,28 грн., з яких: 12000,00 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту; 8731,28 грн. загальна сума боргу по відсотках.

Проте, суд зазначає, що заперечуючи проти обставин, викладених у позові відповідач у заяві про перегляд заочного рішення вказував на те, що між ним та попереднім кредитором ПАТ «ОТП Банк» немає жодних спорів, оскільки відповідачем було сплачено в повному обсязі борг за Договором про надання споживчого кредиту № від 09.09.2017 року, про що ще 29.12.2017 року від ПАТ «ОТП Банк» йому було надіслано SМS повідомлення про те, що Договір № закрито.

Суд зазначає, що в підтвердження викладеної вище обставини, відповідачем було долучено до матеріалів справи скріншот із мобільної переписки з офіційним абонентом otpbank, із якої вбачається, що 29.12.2017 року о 12:13 ПАТ «ОТП Банк» повідомило відповідача про те, що його Договір № закрито.

Вказана обставина стороною позивача жодним чином спростована не була.

Суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням.

Вказані висновки сформовані у постанові ВП ВС від 21.06.2023 року за результатами розгляду справи № 916/3027/21, яку суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Суд приймає в якості належного доказу надане відповідачем електронне листування між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 в підтвердження виконання останнім зобов`язань за Договором № , оскільки з такого листування чітко вбачається, що таке повідомлення було офіційно надіслано АТ «ОТП Банк» клієнту за Договором № та повідомлено, що вказаний договір станом на 29.12.2017 року є закритим.

За приписами ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_1 було належним чином доведено факт виконання кредитних зобов`язань за Договором № станом ще на 29.12.2017 року, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем викладених в позові обставин щодо порушеного права, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову слід відмовити.

Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 651, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер