Справа № 489/6438/24
Провадження № 2/489/283/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судових засідань Савковою К.А.,

за участі представника відповідача Приземного С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Труби Клавдії Борисівни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,

встановив:

Позивачка через свого представника звернулася до суду з позовом, яким просила: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті аліментів за період з 01.06.2019 р. по 01.04.2021 р. на загальну суму 82 354,83 грн. та стягнути з відповідача на свою користь пеню несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 82 354,83 грн., а також витрати на у сумі 10 000,00 грн. на надання професійної правничої допомоги.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2012 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44218070, на основі виконавчого листа, виданого 22.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 27 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2020 року, був змінений спосіб стягнення аліментів з 1500 гривень на 1/4 частину його доходів, виконавчий лист відкликано та закінчено виконавче провадження у зв`язку з відкликанням виконавчого листа. У виконавчому провадженні №44218070 залишилась заборгованість по аліментам в сумі більше 82 354 гривень, яку Ірпінський відділ ДВС не стягує, оскільки закінчив виконавче провадження. В той же час державний виконавець Інгульського відділу ДВС міста Миколаєва, який відкрив виконавче провадження на підставі нового виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі №489/4106/20, почав нараховувати заборгованість по аліментам з 06.05.2021 року та відмовляється стягувати заборгованість по аліментам, що утворилась за період до 06.05.2021 року. Постановою від 06 вересня 2022 року виконавче провадження №66954938 закінчено у зв`язку з досягненням дитиною 18-ти років та погашенням заборгованості по аліментам боржником після 06.05.2021 року. В наслідок чого залишилась несплачена заборгованість по аліментам у розмірі 82 354,83 грн., за стягненням якої позивачка звернулась до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.09.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

21 жовтня на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_4 , відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позову, посилаючись на наступне, з дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 44218070 від 25 жовтня 2021 року та до моменту пред`явлення позовної заяви до суду 25 серпня 2024 року, у позивачки були відсутні будь які майнові претензії до відповідача щодо сплати заборгованості по аліментам, до того ж відповідач не отримував від Ірпінського відділу ДВС, а ні Довідку розрахунок з заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню, а ні постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.10.2021 року. Про існування вказаних документів йому стало відомо лише після звернення позивачки до суду. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, та враховуючи той факт, що відповідач вправно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення повноліття і після відкриття у травні 2022 року виконавчого провадження у Інгульскому відділі ДВС також відсутня заборгованість.

22 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_5 де остання заперечує проти доводів представника відповідача, та вказує що відповідач знав про наявність заборгованості, оскільки він частково її сплатив у розмірі 10 000,00 грн. та ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, тобто поважних причин для несплати заборгованості по аліментам у відповідача немає.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2024 за клопотанням представника відповідача витребувано у Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) копії матеріалів виконавчого провадження №44218070.

Витребувані судом матеріали надійшли на адресу суду 18 лютого 2025 року.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, надіславши заву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2012 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 27 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

22.02.2012 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44218070, на основі виконавчого листа, виданого 22.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2020 року, був змінений спосіб стягнення аліментів з 1500 гривень на 1/4 частину його доходів, виконавчий лист відкликано та закінчено виконавче провадження у зв`язку з відкликанням виконавчого листа.

В Ірпінському відділі ДВС державний виконавець закінчила виконавче провадження у зв`язку з відкликанням виконавчого документу та надала розрахунок заборгованості по аліментам по 27.11.2020 року (день ухвалення рішення суду першої інстанції).

У виконавчому провадженні №44218070 залишилась заборгованість по аліментам в сумі більше 82 354,83 гривень, яку Ірпінський відділ ДВС не стягує, оскільки закінчив виконавче провадження.

В той же час державний виконавець Інгульського відділу ДВС міста Миколаєва, який відкрив виконавче провадження на підставі нового виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі №489/4106/20, почав нараховувати заборгованість по аліментам з 06.05.2021 року та відмовляється стягувати заборгованість по аліментам, що утворилась за період до 06.05.2021 року.

Постановою від 06 вересня 2022 року виконавче провадження №66954938 закінчено у зв`язку з досягненням дитиною 18-ти років та погашенням заборгованості по аліментам боржником після 06.05.2021 року.

Щодо стягнення заборгованості по аліментам.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14.02.2025 за вих. № 4593, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, яка станом на 28.12.2020 складає 82 354,83 грн.

Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194, 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Окрім того, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів у розмірі 82 354,83 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

ОСОБА_1 23.09.2021 року заявила клопотання Державному виконавцеві Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністервства юстиції (м.Київ) по закінчення виконавчого провадження виконавчого провадження №44218070, у зв`язку з набранням законної сили рішення суду про зміну способу стягнення аліментів, видачею нового виконавчого листа, та наміром заявниці пред`явити до виконання новий виконавчий лист в Інгульський відділ ДВС міста Миколаєва.

Державний виконавець Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністервства юстиції (м.Київ) своєю постановою від 25.10.2021 року закінчив виконавче провадження на підставі клопотання ОСОБА_1 про відкликання виконавчого листа.

Представник відповідача зазначає, що відповідач не отримував від Ірпінського відділу ДВС а ні Довідку розрахунок із заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню, а ні постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.10.2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка відкликавши виконавчий лист по стягненню аліментів, здійснила своє волевиявлення по закриттю виконавчого провадження, до того ж з дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 44218070 від 25 жовтня 2021 року та до моменту пред`явлення позовної заяви до суду 25 серпня 2024 року, зі скаргою на дії ДВС не зверталась, у позивачки були відсутні будь які майнові претензії до відповідача щодо сплати заборгованості із аліментів.

Отже, суд приходить до висновку, що в поведінці відповідача, не вбачається свідомого та навмисного умислу ухилення від сплати аліментів, а тому відсутні підстави для нарахування пені за прострочення сплати аліментних платежів за визначений період.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимогпредставника позивача ОСОБА_1 адвоката Труби Клавдії Борисівни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «22» квітня 2025.

Суддя Г.С.Костюченко