Справа №359/2275/25
Провадження №2/359/2048/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 травня 2019 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 . Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач посилається на те, що він не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання та подала клопотання, в якому просила розглянути справу в її відсутності.

ОСОБА_2 також не з`явився у судове засідання. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис №572. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28 травня 2019 року (а.с.17).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні відповідач не бажають жити однією сім`єю та не бажають вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, примушування їх до шлюбу не допускається.

З огляду на це суд висновує про те, що шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 , належить розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 28 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис №572, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта