Справа № 738/527/25
№ провадження 2/738/242/2025
У Х В А Л А

23 квітня 2025 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi

у складі:

головуючого - судді Савченка О.А.

секретаря Лях Н.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

pозглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. Позивачка просить: визнати недійсним договір про надання коштів у позику пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) оферти від 10 січня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою судді від 14 березня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження суду та призначено підготовче засідання.

Підсудність даного позову визначалась за позовними вимогами позивача та правилами альтернативної підсудності, що встановлені частиною п`ятою статті 28 ЦПК України.

Проте в підготовчому засіданні встановлено, що доводи позивачки з цього приводу є хибними, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб споживачів товарів, робіт і послуг.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Законом визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011, справа №1-26/2011, вирішено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Ураховуючи викладене, суд вважає посилання позивачки на Закон України «Про захист прав споживачів» безпідставним, оскільки у позовній заяві зазначено про те, що позивачка ніколи не зверталася до зазначеної фінансової установи та ніколи не укладала кредитного договору з відповідачем для отримання коштів у борг, не отримувала від відповідача кошти, а відтак позивачка не є споживачем, тобто спір виник не на захист її прав як споживача, а тому з вказаними позовними вимогами слід звертатися до суду за загальними правилами підсудності.

З наведеного слідує, що підсудність справи була визначена помилково.

Таким чином, в даному випадку позов повинен бути пред`явлений відповідно до правил, встановлених частиною другою статті 27 ЦПК України, тобто до суду за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи).

Відповідно до статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Обставини, зазначені у частині 2 статті 31 ЦПК України відсутні. Перешкод для передачі справи за підсудністю нема, оскільки суд у даній справі ще не перейшов до розгляду справи по суті, і підсудність справи була визначена помилково.

Згідно частини першої статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

У позовній заяві зазначено адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в місті Київ, вулиця Саксаганського, 133А.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1315576 від 23.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зареєстровано в місті Київ, вулиця Саксаганського, 133А, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Отже, суд встановив, що зареєстроване місце знаходження відповідача є таким, що не знаходиться в межах дії територіальної юрисдикції Менського районного суду Чернігівської області за правилами, визначеними у статті 27 ЦПК України.

Суд дійшов висновку передати зазначену справу на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, оскільки справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду, відповідно до положень статті 27 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27-28, 31 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору (спpава № 738/527/25, № провадження 2/738/242/2025) передати для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко