23.04.2025 Справа № 756/2893/23
Унікальний номер 756/2893/23
Номер провадження 4-с/756/35/25
УХВАЛА

про прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження у справі

та відмову у відкритті провадження в частині вимог скарги

24 квітня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянула матеріали скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії виконавця,

УСТАНОВИЛА:

18 квітня 2025 року представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» звернулася зі скаргою, в якій просить: скасувати винесену 12 листопада 2024 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Юрієм Черепахіним постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1) відносно виконання виконавчого листа виданого 07 жовтня 2024року Оболонським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 . та скасувати винесену 04 лютого 2025 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олександром Яровим постанову про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн. та поновити строк на подання скарги.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2025 року матеріали скарги передано на розгляд судді Шролик І.С.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, відповідно до положень ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням рішення суду.

Нормами частини 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Поняття штрафу, вжите у частині другій статті 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави.

Отже, ч.2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Частиною 1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Заявником оскаржено постанову державного виконавця про накладення штрафу, винесену на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», яка є окремим виконавчим документом. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 зазначено, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18 , від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1288/15 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1034/15-ц.

Також, правові висновки про належність до юрисдикції адміністративних судів розгляду вимог щодо оскарження постанов виконавця про накладення штрафів, неодноразово викладалися у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справах № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18) від 09 жовтня 2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19), від 19 травня 2020 року у справі № 754/2223/15-ц (провадження № 14-568цс19), від 18 серпня 2021 року у справі №463/4691/20 (провадження № 61-8303св21).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) також звернуто увагу на відмінності між правовою природою штрафів, які може накласти державний виконавець та роз`яснено юрисдикцію оскарження постанов державного виконавця у разі їх накладення та стягнення.

Оскільки заявником серед іншого оскаржуються дії державного виконавця зокрема, постанову від 04 лютого2025 року про накладення штрафу на боржника, які є окремим виконавчим документом, дана скарга, в цій частині, не підлягає розгляду у порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суддя приходить до переконання, що скарга в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Оболонського районного ВДВС у місті Києві ЦМУЮ (м. Київ) Ярового О.В. винесеної 04 лютого 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому в цій частині у відкритті провадження слід відмовити.

За змістом статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В поданій скарзі, представник боржника просить суд поновити строк для подання скарги, обґрунтовуючи це тим, що про відкриття виконавчого провадження та накладання штрафу дізнався лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 16 квітня 2025 року, то відповідно оскаржити у встановленому порядку постанову про накладення арешту та відкриття провадження не було можливості.

Пунктом а) частини четвертої ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Враховуючи, що зі скаргою представник ОСОБА_1 звернувся до суду впродовж десяти днів з часу ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, є об`єктивні підстави для поновлення строку.

Скарга в частині вимог скасування постанови від 12 листопада 2024 року про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1), прийнята державним виконавцем Оболонського районного ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ)Черепахіним Ю.М. підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому в цій частині провадження за скаргою слід відкрити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 186, 260, 261, 447 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по скарзі в частині вимог щодо скасування постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового О.О. від 04 лютого 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн.

Роз`яснити заявнику право на звернення із зазначеними вимогами щодо оскарження постанови про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні до адміністративного суду.

Поновити представнику боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на подання скарги.

Відкрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черепахіна Ю.М. на постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1) від 12 листопада 2024 року.

Призначити розгляд скарги в частині якої відкрито провадження до розгляду на 01 травня 2025 року на 14.00 год. в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2-Є, каб. 21.

Викликати в судове засідання сторони.

Витребувати в Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://сourt.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 23 квітня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик