Справа № 382/380/25
Провадження 2/382/377/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шевченко О. В.

при секретарі судового засідання Чепіль А. А.

за участю

представника позивача Черних В. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Яготин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни, до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

У С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни, звернулася до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по

АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1768 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по

АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка та відповідачка по справі являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом. У передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом з нею до дня відкриття спадщини. Зокрема після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка забрала матір на постійне місце проживання до належного їй житлового будинку, де здійснювала за нею догляд до дня смерті матері. На даний час, під час звернення до нотаріуса та надання для перегляду документів, позивачці було роз`яснено, що з наявних у неї документів вбачається, що вона та померла мати не були зареєстровані за однією адресою, а тому, з огляду на вказані обставини, позивачкою пропущений шестимісячний строк для прийняття нотаріусом заяви про прийняття спадщини і відповідно для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відсутні. В той же час, факт постійного проживання позивачки разом із своєю матір`ю за однією адресою: по

АДРЕСА_2 підтверджується актом обстеження депутата Яготинської міської ради восьмого скликання та показами свідків. Таким чином, з огляду на вказані обставини, з метою оформлення своїх спадкових прав позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник позивачки - адвокат Черних В. О., підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, зазначила, що встановлення даного факту необхідно позивачці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена, проте надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, підтвердила факт, що її сестра ОСОБА_1 здійснювала догляд і проживала разом із їхньою матір`ю ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні в якості свідка допитана ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що після смерті батька позивачки - ОСОБА_4 , мати позивачки - ОСОБА_3 ще була ходяча і ходила до дочки додому сама, а потім приблизно за рік до смерті дочка перевезла матів - ОСОБА_3 до себе. Також додала, що сестра ОСОБА_1 ОСОБА_2 не заперечувала проти переїзду матері до сестри.

У підготовчому судовому засіданні в якості свідка допитана ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 вже тривалий час. За вказаною адресою ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю, яка у 2022 році померла. Свідку відомо, що після смерті батька ОСОБА_1 , остання через деякий час забрала жити матір до себе та доглядала за нею до дня смерті.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення, з огляду на таке.

З копії паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_1 уродженка

м. Елеба Мугоджарського району Актюбінської області (а.с. 11).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, виданого 10.09.1986 серії НОМЕР_1 , позивачка є рідною дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 14).

Із копії свідоцтва про смерть, виданого 14.09.2017 серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 20.12.2022 серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 вбачається, що останній на праві приватної власності в рівних долях належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 17).

Із копії державного акту на земельну ділянку серії ВИ № 2822445 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1768 га, яка розташована у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а. с. 19).

Із копії державного акту на земельну ділянку серії ВИ № 2822445 вбачається, що земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а. с. 20).

З відповіді приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. № 36/01-16 від 26.02.2025, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки нею пропущений встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, також постійне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами (а. с. 21).

Згідно акту обстеження депутатом Яготинської міської ради Лісовою Іриною Володимирівною від 27.02.2025 вбачається, що з листопада 2017 року ОСОБА_3 проживала разом із своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 27).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справі після смерті ОСОБА_3 не відкривалася (а. с. 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі

статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, необхідно враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

У останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини

(п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами і показами свідків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни, до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала однією сім`єю на час відкриття спадщини разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повні найменування учасників:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

.

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО