ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12353/24

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/724/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року (ухвалене у м. Чернігові, проголошене о 09 год. 41 хв, повне судове рішення складено 28 січня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором № 00-9028706 від 04 серпня 2023 року у розмірі 21 350 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9028706, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до умов договору товариство надало ОСОБА_1 кредит в сумі 7 000 грн, який вона зобов`язалася повернути, сплатити проценти за його користування та виконати інші обов`язки, передбачені правочином. Відповідачка порушила зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 10 квітня 2024 року утворилась заборгованість у сумі 21 350 грн, з яких: 7 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 000 грн заборгованість за нарахованими відсотками та 350 грн заборгованість за комісією.

10 квітня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за наведеним кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9028706 від 04 серпня 2023 року в сумі 21 350 грн, 3 028 грн у відшкодування судового збору та 3 000 грн витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність наведених висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у межах отриманих коштів за вирахуванням вже сплачених сум.

Доводи апеляційної скарги зводяться до відсутності у наданій позивачем копії кредитного договору інформації про підпис первісного кредитора, зокрема, договір не містить ні часу здійснення підпису, ні конкретної інформації про сам електронний підпис. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 виснував, що укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами цього правочину.

Сторона відповідача зазначає, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Таким чином, у даному випадку відсутні докази узгодження між сторонами договору всіх істотних умов кредитування.

Указує, що сам факт укладення правочину може бути спростований не шляхом подання окремого позову, а під час вирішення спору про захист права, яке особа вважає порушеним (постанова Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 385/344/16-ц). Правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність. У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 359/12165/14-ц зазначено, що суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.

Стверджує про безпідставність нарахування кредитором комісії, зважаючи на те, що надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, і така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Комісія нарахована кредитором всупереч положень ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ч. 1-3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», отже, умова договору щодо встановлення щомісячної комісії обмежує права відповідачки, як споживача, тому є нікчемною. Районний суд, зважаючи на нікчемність умови щодо нарахування комісії та дійшовши висновку про доведеність перерахування кредитних коштів, мав стягнути лише тіло кредиту, оскільки кредитний договір є неукладеним (нікчемним).

У наданому відзиві ТОВ «Факторинг Партнерс», вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Обґрунтовуючи доводи відзиву, позивач стверджує про недоречність доводів відповідачки щодо неукладення договору, оскільки ОСОБА_1 частково сплачувала заборгованість, що свідчить про визнання факту укладення договору, отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2018 року у справі № 911/3685/17.

Позивач зазначає, що матеріали справи не містять, а стороною відповідача не надано доказів на спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, а також доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін. Посилання ОСОБА_1 на те, що договір не був підписаний первісним кредитором, спростовуються протоколом створення та перевірки кваліфікованого удосконаленого електронного підпису. Незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором. Договір укладено на сайті позикодавця і підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором, отриманим у смс-повідомленні, в іншому випадку договір не було б укладено.

Наголошує на тому, що чинним законодавством не обмежено можливість кредитора встановлювати комісію за видачу або обслуговування кредиту. Положеннями ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» безумовно та однозначно передбачено право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту за кредитним договором. Ці умови погоджено сторонами та прийнято відповідачкою. НБУ, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, постановою від 11 лютого 2021 року затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит», які передбачають правомірне встановлення супровідних послуг за кредитом, в тому числі й комісії за надання кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», суд першої інстанції указав, що укладений 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 в електронному вигляді кредитний договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій його надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення правочину на таких умовах. Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 7 000 грн підтверджується письмовими доказами та не заперечується відповідачкою. Районний суд визнав доведеним факт неналежного виконання відповідачкою зобов`язань за договором від 04 серпня 2023 року, вимоги за яким на підставі договору факторингу перейшли до позивача. Зазначив, що належних доказів, які б спростовували розмір заборгованості, стороною відповідача не надано.

Суд відхилив твердження відповідачки про непідписання договору первісним кредитором, указавши, що вони спростовуються протоколом створення та перевірки кваліфікованого удосконаленого електронного підпису. На переконання суду, нарахування комісії за надання кредиту є правомірним та відповідає приписам ЗУ «Про споживче кредитування», який набрав чинності у 2017 року, а посилання сторони відповідача на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15, не можуть застосовуватись при вирішенні цього спору, оскільки встановлені судом касаційної інстанції обставини не є тотожними з обставинами цієї справи.

Дійшовши висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 3 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг; час, витрачений на їх надання; відповідність заявленої до стягнення суми у розмірі 9 000 грн наданому обсягу адвокатських послуг; складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; наявність сталої судової практики в цій категорії справ та відсутність заяви сторони відповідача про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Качай гроші» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір кредитної лінії № 00-9028706, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором D9755 (а.с. 7-11). Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 7 000 грн строком на 120 днів з кінцевою датою повернення 02 грудня 2023 року, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5 % від суми кредиту, що складає 350 грн. Дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 7 350 грн на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , емітовану банком України (п. 2.8 договору). Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3-х банківських днів з моменту укладення цього договору (п. 2.9 договору).

За змістом п. 1.3.1 договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 24 серпня 2023 року протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Відповідно до п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної пунктом 1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20-го дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

У матеріалах справи наявна копія паспорту споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування, з якими відповідачка ознайомлена 04 серпня 2023 року, що засвідчено її електронним підписом (а.с. 12 зворот-13). Розділом 4 паспорту споживчого кредиту передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 350 грн із зазначенням, що витрати на такі послуги є незмінними протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Фінансова установа зобов`язання за кредитним договором від 04 серпня 2023 року виконала. Директором ТОВ «Платежі онлайн», як технологічним оператором платіжних послуг, надано інформаційну довідку від 22 квітня 2024 року (а.с. 21 зворот) про проведення на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» успішної транзакції, зокрема, перерахування 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9028706 від 04 серпня 2023 року грошових коштів в сумі 7 000 грн на картку НОМЕР_1 , банк-емітент Ощадбанк, номер транзакції НОМЕР_2 (а.с. 22-24).

10 квітня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» (клієнтом) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактором) укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Качай гроші» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 27-29).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10 квітня 2024 року на виконання договору факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9028706 від 04 серпня 2023 щодо заборгованості у загальній сумі 21 350 грн, з яких: 7 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 000 грн заборгованість за нарахованими відсотками та 350 грн заборгованість за комісією (а.с. 30 зворот-33). Указана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором від 04 серпня 2023 року, складеним ТОВ «Качай гроші» (а.с. 25-26).

Згідно з повідомленням АТ «Ощадбанк» від 04 грудня 2024 року в банківській установі на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 , до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_4 (а.с. 88).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до фінансової установи із заявою про розірвання кредитного договору не зверталася.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У справі встановлено, що 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 , маючи намір отримати в кредит грошові кошти, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Качай гроші». Цього ж дня сторони уклали договір кредитної лінії № 00-9028706, який підписано відповідачкою відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме, за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора D9755.

В договорі сторони узгодили наступні умови: тип кредиту кредитна лінія; сума кредитного ліміту 7 000 грн; строк дії кредиту 120 днів (до 02 грудня 2023 року включно); тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п. 1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Згідно з п. 1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5 % від суми кредиту, що становить 350 грн.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1 посилалась на нікчемність укладеного кредитного договору через недотримання встановлених вимог щодо його підписання в електронному вигляді первісним кредитором ТОВ «Качай гроші», зокрема, відсутність часу здійснення підпису та конкретної інформації про сам електронний підпис. Колегія суддів відхиляє наведені доводи відповідачки з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 виснував, що укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами цього правочину.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає: надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки (ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

У розділі 8 кредитного договору «Юридична адреса, реквізити та підписи сторін» зазначено, що договір містить кваліфіковану печатку кредитодавця (ТОВ «Качай гроші») з кваліфікованою електронною позначкою часу.

З наявного у матеріалах справи протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 108) вбачається, що під час укладення кредитного договору від 04 серпня 2023 року ТОВ «Качай гроші» накладено електронний підпис та електронну печатку, час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу) 19:54:42 04 серпня 2023 року.

Зважаючи на наведене вище та беручи до уваги те, що підписання кредитного договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора самою відповідачкою не оспорюється, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір кредитної лінії від 04 серпня 2023 року в електронному вигляді підписано сторонами через інформаційно-комунікаційну систему за допомогою електронних підписів відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію».

Факт отримання кредитних коштів та користування ними ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорюється. Проте, зобов`язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 10 серпня 2024 року утворилась заборгованість у сумі 21 350 грн, з яких: 7 000 грн тіло кредиту; 14 000 грн відсотки та 350 грн комісії, що відображено у розрахунку заборгованості, наданим позивачем (а.с. 26).

Зі змісту п. 1.5 кредитного договору вбачається, що комісія за надання кредиту є одноразовим платежем та сплачується під час отримання кредитних коштів у розмірі 5 % від суми кредиту, що становить 350 грн. Заперечуючи проти позову, відповідачка стверджує про незаконність встановлення кредитодавцем комісії за надання кредиту, вважаючи таку умову договору нікчемною.

Колегія суддів виходить з того, що 10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить ЗУ «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Постановою правління НБУ від 11 лютого 2021 року № 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Додатком 2 до правил є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій у колонках 7-16 зазначаються всі платежі споживача за розрахунковий період у гривнях, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, серед яких передбачена комісія на надання кредиту (колонка 8).

Апеляційний суд зважає на те, що указані Правила розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій кредитодавця щодо встановлення у кредитному договорі комісії за надання кредиту, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідачка, не заперечуючи проти розміру процентної ставки та порядку нарахування відсотків, просить задовольнити позовні вимоги лише в межах отриманих коштів за вирахуванням вже сплачених сум.

Колегія суддів виходить з того, що під час укладення кредитного договору первісним кредитодавцем відповідачці був наданий графік платежів (а.с. 11 зворот), який підписано позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Указаним графіком встановлено та визначено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, зокрема, загальна вартість кредиту становила 26 250 грн.

З наданого первісним кредитором детального розрахунку заборгованості (а.с. 25) вбачається, що ОСОБА_1 у період з 04 серпня 2023 року по 10 квітня 2024 року здійснила два платежі у рахунок погашення кредиту: 23 серпня 2023 року в сумі 1 400 грн та 13 вересня 2023 року в сумі 3 500 грн, тобто загальна сума сплачених нею коштів становить 4 900 грн.

Беручи до уваги встановлену графіком загальну вартість кредиту у розмірі 26 250 грн та сплачені відповідачкою в рахунок погашення кредиту 4 900 грн, позивач, заявивши вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, правильно визначив суму заборгованості у розмірі 21 350 грн (26 250 4 900 = 21 350), яка стягнута судом на користь ТОВ «Факторинг Партнерс».

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.

Оскаржуваним рішенням з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» стягнуто 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Зазначаючи про необхідність скасування рішення суду, сторона відповідача не наводить доводів, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість висновку суду щодо розподілу судових витрат, а відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко