Справа № 355/821/24
Провадження № 2/355/48/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 квітня 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
секретаря судового засідання Верби Ю.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ будинку в натурі -
08.05.2024 р. позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з позовом про поділ будинку в натурі. В обґрунтування позову зазначили, що 24.12.2005 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір дарування частини житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Маховкою Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1-5048 відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, передала у власність обдарованої ОСОБА_2 28/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
21.01.2006 року, ОСОБА_7 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає в АДРЕСА_1 , яка діє від імені матері ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_1 склали нотаріально посвідчений Договір дарування частини житлового будинку про таке:
1.За цим договором, ОСОБА_7 перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, передав у власність обдарованої ОСОБА_3 42/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1
2.Житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою, зазначений в плані літерою «А», розмір житлової площі становить 82,90 кв.м., загальної площі 143,70 кв.м., гараж «Б», погріб «б, в», прибудова «д», сарай «В», туалет «Г», колодязь «К» ворота з каліткою «1-2», огорожа «3».
3.В конкретне користування обдарованої перейшли кімнати: 1-6 площею8,4 кв.м., 1-5 площею 9,7 кв.м, 1-3 площею 9,1 кв.м., 1-1 площею 20,0 кв.м, ванна 1-2 площею 4,6 кв.м., ворота «1-2», ворота «3».
29.12.2005 року між ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що проживає в АДРЕСА_1 володіючи житловим будинком з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування посвідченого Баришівською держнотконторою 14.04.1989 року за № 987 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Баришівською держнотконторою 25.10.2005 року за № 1-3988, встановили наступний порядок користування вказаним житловим будинком та господарськими будівлями:
В користування ОСОБА_7 переходить частина будинку, яка складається з приміщень, зазначених в плані індексами: 1-1. Площею 20,0 кв.м., 1-2, площею 4,60 кв.м., 1-3, площею 9,10 кв.м., 1-4, площею 16,60 кв.м., 1-5, площею 9,70 кв.м., 1-6, площею 8,40 кв.м., погріб «В», сарай «В», ворота з каліткою «1-2», огорожа «3».
В користування ОСОБА_1 переходить частина будинку, яка складається з приміщень, зазначених в плані індексами: 2-1, площею 4,10 кв.м., 2-2, площею 7,0 кв.м., 2-3, площею 4,60 кв.м.. 2-4, площею 9,80 кв.м., 2-5, площею 21,30 кв.м., 3-1, площею 8,70 кв.м., 3-2, площею 8 кв.м., 3-3, площею 2,80 кв.м, гараж «Б», погріб «в», прибудова «Д», туалет «Г», колодязь «К».
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно №44004295 від17.09.2015 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0165 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташована по АДРЕСА_2 на якій розміщена частка житлового будинку належна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 від 08.10.2015 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0167 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташована по АДРЕСА_3 на якій розміщена частка житлового будинку належна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В зв`язку з вищевикладеним, позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, який просили задовольнити у повному обсязі, визнати виділити у приватну власність позивачів житловий будинок, припинити спільну часткову власність позивачів, об`єднати земельні ділянки позивачів в одну ділянку.
Ухвалою суду від 13.06.2024 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Проведення підготовчого та судового засідання призначалося на 20.08.2024р., 10.10.2024р., 12.11.2024р., 10.12.2024р., ,16.01.2025р., 11.022025р., 13.03.2025р., 15.04.2025р., які відкладалися із-за неявки відповідачів.
12.11.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_3 - щодо проведення підготовчого судового засідання в її відсутність та надала клопотання про витребування доказів- спадкової справи. В судове засідання призначене на 15.04.2025р. не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомила.
09.12.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_6 - щодо визнання позову та розгляду справи у його відсутність.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання призначене не з`явилися, повідомлялася своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив на позов не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося..
11.02.2025р. на адресу суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_9 - щодо розгляду справи у відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у відповідності до договору про порядок володіння і користування житловим будинком від 29.11.2005 року між ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що проживає в АДРЕСА_1 володіючи житловим будинком з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування посвідченого Баришівською держнотконторою 14.04.1989 року за № 987 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Баришівською держнотконторою 25.10.2005 року за №1-3988, встановили порядок користування вказаним житловим будинком та господарськими будівлями (а.с. 17).
Згідно договору дарування частини житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Маховкою Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1-5048 від 24.12.2005 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір дарування частини житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Маховкою Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1-5048 відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, передала у власність обдарованої ОСОБА_2 28/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Згідно договору дарування частини житлового будинку від 21.01.2006 року, ОСОБА_7 перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, передав у власність обдарованої ОСОБА_3 42/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Згідно інформаційної довідки №488 від 25.09.2023 р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 належить 23/100 ОСОБА_1 , 7/100 ОСОБА_7 , 28/100 ОСОБА_2 , 42/100 ОСОБА_3 (а.с. 22).
Відповідно до копії спадкової справи №125/201 наданої Баришівською державною нотаріальною конторою спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 104-131).
Відповідно до висновку Баришівського БТІ №9 від 29.02.2024 року: технічна характеристика 51/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належить згідно договору від 14.04.1989 року, № 987, посвідчений Баришівською держнотконторою належить ОСОБА_1 та згідно договору дарування від 24.12.2005 року № 1-5048 посвідчений Баришівською держнотконторю належить ОСОБА_2 , складається з приміщення № 2-1 (площею 4,10 м.кв.), приміщення № 2-2 (площею 7,00 м.кв.), приміщення 2-3 (площею 4,60 м.кв.), приміщення № 2-4 (площею 9,80 м.кв.), приміщення № 2-5 (площею 21,30 м.кв.), приміщення № 3-1 (площею 8,70 м.кв.), приміщення 3-2 (площею 8,00 м.кв.), приміщення № 3-3 (площею 2,80 м.кв.) розташованого по АДРЕСА_1 та становить 1/2 реальну частку. За технічними показниками 1/2 частини об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с. 35).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від17.09.2015 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0165 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташована по АДРЕСА_2 на якій розміщена частка житлового будинку належна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 37).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 від 08.10.2015 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0167 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташована по АДРЕСА_3 на якій розміщена частка житлового будинку належна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 39).
Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Відповідно до ст.. 331 ЦК України передбачено, що Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волііншихосіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядженнясвоїммайном.
А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Так згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 356, ст.ст. 358, 364 Цивільного кодексу України- власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до статті 358 Цивільногокодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Статтею 364 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.
Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників
1. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:
1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;
2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування майном є неможливим;
4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Згідно зі статтею 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Як вбачається із висновків Верховного Суду України, викладених у постанові №6-68цс14 від 02.07.2014, припинення права особи на частку спільного майна необхідно встановити наявність обставин, передбачених у п.4 ч.1 ст. 365 Цивільного кодексу України, а саме, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-37цс13 від 15.05.2013.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ будинку в натурі - задовольнити.
Виділити у приватну спільну часткову власність (кожному по 1/2 частці) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (картка платника податків НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (картка платника податків НОМЕР_6 ) - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з наступних приміщень: приміщення № 2-1 (площею 4,10 м.кв.), приміщення № 2-2 (площею 7,00 м.кв.), приміщення 2-3 (площею 4,60 м.кв.), приміщення № 2-4 (площею 9,80 м.кв.), приміщення № 2-5 (площею 21,30 м.кв.), приміщення № 3-1 (площею 8,70 м.кв.), приміщення 3-2 (площею 8,00 м.кв.), приміщення № 3-3 (площею 2,80 м.кв.).
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 23/100, ОСОБА_2 28/100, (що в сукупності складає 51/100) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева