Справа № 930/2769/24
Провадження №2/930/188/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Поліщук Р.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Примакової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

Заява мотивована тим, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У свідоцтві про народження батька позивачки ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дошлюбне прізвище якої згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 « ОСОБА_8 ».

У свідоцтві про народження бабусі позивачки по лінії батька ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 , яке оформлено російською мовою, батьками зазначені ОСОБА_10 та Шеремета «Акулина» (у перекладі на українську мову ОСОБА_11 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яка постійно проживала та вела спільне господарство разом з своєю донькою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту, який складено 17 листопада 1994року, усе своє майно, з чого б воно не складалося, ОСОБА_12 після своєї смерті заповіла доньці ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивачки ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 ), яка на момент смерті проживала у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 302 від 12 травня 2021 року за даними архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 року вищезазначений житловий будинок з господарчими будівлями зареєстрований за: 1/2 частина - ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Кіровської сільської ради 14 липня 1989року, зареєстрованого Тульчинським бюро технічної інвентаризації 14 липня 1989року в реєстровій книзі № 1 Р№ 123; 1/2 частина - ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_7 , виданого виконавчим комітетом Кіровської сільської ради 14 липня 1989року, зареєстрованого Тульчинським бюро технічної інвентаризації 14 липня 1989року в реєстровій книзі № 1 Р№ 123.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, яке вона відповідно до заповіту від 13 лютого 2018 року заповіла своєму сину і батьку позиваки - ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( свідоцтво про смерть серія НОМЕР_8 ).

Відповідачем у справі вказана дружина покійного батька ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка як і позивачка є спадкоємцем першої черги за законом.

Враховуючи вищезазначене, у ОСОБА_1 виникла необхідність звернутися до суду, для встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті її матері ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначила, що факт прийняття спадщини ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті її матері, ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується спільним проживанням за однією адресою, в одному житловому будинку на час відкриття спадщини та зберіганням правовстановлюючого документу на спадкове майно - свідоцтва про право власності № НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Кіровської сільської ради 14 липня 1989 року, зареєстрованого Тульчинським бюро технічної інвентаризації 14 липня 1989року в реєстровій книзі № 1 Р№ 123.

Враховуючи ту обставину, що в даному випадку встановлення факту прийняття спадщини пов`язується із наступним вирішенням спору про право позивач звертається до суду в позовному провадженні.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.11.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Примакова В.В. заяву підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, щодо задоволення позовної заяви не заперечувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що позивачка дочка її племінника. ОСОБА_12 її матір та ОСОБА_14 . Мама жила з ОСОБА_14 , її чоловіком та сином, Чоловік ОСОБА_14 згодом помер. Після смерті матері вона спадщину не приймала. Після смерті ОСОБА_14 у хаті залишився жити її син ОСОБА_15 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду пояснила, що в с.Кірово побудував хату ОСОБА_17 , який забрав до себе сестру ОСОБА_18 з дітьми. У ОСОБА_18 було троє дітей: ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та син, який помер. У ОСОБА_14 було двоє дітей: ОСОБА_20 та ОСОБА_15 . Після смерті ОСОБА_18 в будинку залишилася проживати ОСОБА_14 . Будинок не був поділений на дві частини, мав один вхід.

Заслухавши представника позивача адвоката Примакову В.В., показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Кірово Немирівського району Вінницької області померла ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 .

Після її смерті залишилося спадкове майно.

Згідно заповіту від 17.11.1994 ОСОБА_12 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті і, на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_7 про право власності на домоволодіння від 14.06.1989 частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_21 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_22 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її батьками записані: батько ОСОБА_23 , матір ОСОБА_21 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 , 1940 р.н., та ОСОБА_22 , 1941 р.н., одружилися 01.09.1963. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя: « ОСОБА_24 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_7 .

Після її смерті залишилося спадкове майно.

Згідно заповіту від 13.02.2018 ОСОБА_7 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_6 про право власності на домоволодіння від 14.06.1989 частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с.Кірово Немирівського району Вінницької області. Його батьками записані: батько ОСОБА_6 , матір ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 ОСОБА_25 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в с.Кірово Немирівського району Вінницької області. Її батьками записані: батько ОСОБА_4 , матір ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_12 ОСОБА_26 та ОСОБА_25 03.12.2019 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя: « ОСОБА_27 ».

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР(далі -ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року.

Стаття 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини на момент смерті ОСОБА_12 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 549,554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994р., яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

ОСОБА_7 вступила у право користування та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_12 , що підтверджується спільним проживанням за однією адресою в одному житловому будинку на час відкриття спадщини та зберіганням правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Таким чином судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_12 .

Таким чином, належно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, відповідачем визнаються, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 534, 548, 549, 554 ЦК УРСР 1963 р., ст.ст.13, 259, 263, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття, ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини, що відкрилася після смерті, ОСОБА_12 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розумінні статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємця що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2025 року.

Суддя Т. Є. Войницька