АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Чернівці

cправа № 716/1862/24

провадження № 22-ц/822/121/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року, головуючий у першій інстанції Пухарєва О.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Універсал Банк» у серпні 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що ОСОБА_1 вчинено анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року.

Акціонерним товариством «Універсал Банк» надано ОСОБА_1 кредит в сумі 60500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Посилалося на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором, не повернення кредиту в сумі 68288 грн 16 коп.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року в сумі 68288 грн 16 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року в сумі 38652 грн 39 коп.

В решті відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство «Універсал Банк» в апеляційній скарзі просить рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає про передчасність висновків суду першої інстанції про не ознайомлення ОСОБА_1 з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Судом першої інстанції не досліджено механізму отримання банківських послуг проекта Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 3 анкети-заяви клієнт, підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Редакція Умов та правил, що наявна у матеріалах справи, носить показовий характер, актуальна редакція, згоду на яку було надано ОСОБА_1 шляхом проведення банківських операцій, була доступна на постійній основі на офіційному сайті банку https://www.monobank.ua/terms.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для захисту права Акціонерного товариства «Універсал Банк» на стягнення з ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року без номеру кредиту в сумі 38652 грн 39 коп.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на часткове визнання ОСОБА_1 позову.

Разом з тим суд першої інстанції вважав, що до даних правовідносин не підлягають застосуванню норми частини 1 статті 634 ЦК України, при укладенні договору банк не дотримався вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення про умови кредитування, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання зобов`язань.

До матеріалів справи додано Умови і правила обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank в редакції від 24 листопада 2021 року, проте ОСОБА_1 вчинено договір про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року без номеру.

Урахувавши, що анкета-заява ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року не містить визначення процентів за користування кредитним коштами, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність списання коштів в сумі 29635 грн 77 коп. в рахунок сплати процентів за користування кредитом, зменшення тіла кредиту 68288 грн 16 коп. на суму протиправно нарахованих процентів в сумі 29635 грн 77 коп.

Водночас суд першої інстанції вказав, що за встановлених обставин не потребують застосування приписи Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» про звільнення від сплати процентів.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

ОСОБА_1 вчинено анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Мonobank» 27 серпня 2019 року.

За змістом пункту 2 анкети-заяви ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо карткових продуктів (monobank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиті і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг.

Клієнт, підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» № НОМЕР_2 у гривні.

Також згідно із анкетою-заявою ОСОБА_2 просить встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Розділу І Умов і правил обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку.

При цьому облік кредитних коштів, наданих в разі встановлення банком ліміту кредитування за заявою клієнта, здійснюється за відповідним активним поточним рахунком на підставі розпорядження клієнта банку.

Розрахунково-касове обслуговування клієнта за договором здійснюється з використанням розрахункових документів, а саме: платіжного доручення та меморіального ордера, що передбачені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

За положеннями п. 3.1 п. 3 Розділу ІІ Умов для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки.

На підставі підпункту 3.2 пункту 3 Розділу ІІ Умов процедура випуску картки визначається банком самостійно.

При прийнятті рішення про випуск картки банк видає платіжну картку клієнту, яка передається клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що платіжна картка була отримана клієнтом.

Згідно з підпунктом 5.1, 5.2 пункту 5 Розділу ІІ Умов ліміт кредитування та строк дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього.

Ліміт до використання розраховується та встановлюється, виходячи з внутрішніх процедур банку, та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.

Відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 Розділу ІІ Умов форма надання кредиту: поновлюваний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року без номеру станом на червень 2024 року заборгованість за кредитом становить 68288 грн 16 коп..

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Встановлено, що Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» в електронній формі, підписанням анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 27 серпня 2019 року без номеру.

Заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства «Універсал Банк» в апеляційній скарзі на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про не ознайомлення ОСОБА_1 з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Відповідно до механізму реєстрації інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту ОСОБА_1 не міг перейти до наступного етапу реєстрації.

Крім того, за змістом пункту 3 анкети-заяви клієнт, підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Акціонерне товариство «Універсал Банк», звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості зазначало, що розмір заборгованості за кредитним договором між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року без номеру становить 68288 грн 16 коп.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження заявлених вимог Акціонерне товариство «Універсал Банк» надало до суду копію анкети?заяви ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг від 27 серпня 2019 року без номеру, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, тарифи обслуговування картки monobank, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення вартості кредиту, розрахунок заборгованості за договором між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року без номеру.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України "Про електронну комерцію" розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Універсал Банк» відкрито ОСОБА_1 поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні.

ОСОБА_1 у відзиві на позов визнано обставини надання Акціонерним товариством «Універсал Банк» кредиту в сумі 60500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Водночас ОСОБА_1 у відзиві на позов визнано право Акціонерного товариства «Універсал Банк» на стягнення з ОСОБА_1 кредиту в сумі 68000 грн.

За змістом пункту 2 анкети-заяви ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг «Мonobank» 27 серпня 2019 року ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо карткових продуктів (monobank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиті і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг.

На підставі пункту 5.22 розділу П Умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойки, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірне списання Акціонерним товариством «Універсал Банк» з карткового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 процентів за користування кредитом на порушення норм матеріального права.

Заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

За змістом пункту 15 частини 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Верховний суд у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565св22) зазначив, що відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних Ї з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

ОСОБА_1 додано до відзиву на позов копію військового квитка серія НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 05 лютого 2009 року, довідку військової частини НОМЕР_4 від 22 квітня 2024 року №1495 про знаходження солдата ОСОБА_1 на військовій службі з 18 квітня 2024 року, якими доведено право ОСОБА_1 на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

За змістом пункту 5.10.1 розділу П Умов і правил обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank розрахунковим періодом для погашення відсотків за кредитом вважається календарний місяць, наступний за звітним місяцем. Клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його поточного рахунку за рахунок власних коштів, а в разі їхньої відсутності за рахунок кредитного ліміту, в розмірі відсотків, які підлягають сплаті за цим договором, з 1 числа до останнього календарного місяця, наступного за звітним (після завершення пільгового періоду).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року без номеру, наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк», останнє стягнення процентів мало місце 1 травня 2024 року в сумі 2020 грн.

Отже, Акціонерним товариством «Універсал Банк» списано з рахунку ОСОБА_1 проценти 1 травня 2024 року, які підлягали сплаті з першого до останнього числа березня 2024 року, розрахунковим періодом для погашення яких вважається наступний календарний місяць квітень 2024 року.

Ураховуючи наведене, Акціонерним товариством «Універсал Банк» не здійснювалось нараховування ОСОБА_1 процентів за користування кредитом з 1 квітня 2024 року, тобто з моменту призову під час мобілізації.

Судові витрати

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Акціонерним товариством комерційним банком «Універсал Банк» за подання до суду першої інстанції позову сплачено судовий збір в сумі 3028 грн за платіжним дорученням від 10 липня 2024 року № 8, за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір в сумі 4542 грн за платіжним дорученням від 03 грудня 2024 року № СF_95131.

З огляду на задоволення позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати з сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 4542 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 27 серпня 2019 року кредит в сумі 68288 грн 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати з сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 4542 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24 лютого 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак