Справа № 638/506/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

старшого державного виконавця Москаленко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка подання старшого державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Москаленко М.М. про виділення в натурі частки майна боржника у нерухомому майні,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Москаленко М.М. звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з поданням про виділення в натурі частки майна боржника у нерухомому майні, посилаючись на те, що у на виконанні у Охтирському відділі державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №638/506/19 від 02.09.2024, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію всього майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності.

17.09.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76051421 з примусового виконання за вказаним виконавчим листом.

За Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :05:015:0034, площею 0,1 (га) та житлового будинку загальною площею 64,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 17.05.2024 №620.

Державним виконавцем з`ясовано, що житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, складається з 3-х житлових кімнат, коридор, кухня, прихожа та ванна кімната. Інша частина будинку та земельної ділянки належить матері боржника ОСОБА_2 , яка на даний час там зареєстрована та проживає.

Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи, що стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування та антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробу), просить виділити ОСОБА_1 в натурі на праві приватної власності як окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та визнати цю частку окремим об`єктом нерухомого майна.

В судовому засіданні старший державний виконавець Москаленко М.М. підтримала своє подання та просила його задовольнити, оскільки іншим чином рішення суду про конфіскацію майна не може бути виконано.

Боржник у судове засідання не з`явився.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підставою звернення державного виконавця до суду з даним поданням стало те, що майно боржника перебуває у спільній власності і це ускладнює виконання рішення, а на переконання державного виконавця є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншими особами. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника та членів його сім`ї, відсутність виділеної частки майна боржника унеможливлює виконавцю вчинити виконавчі дії пов`язані з конфіскаціє майна боржника.

Відповідно до ч. 6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) дійшла висновку, що правовий аналіз положень статей дає підстави для висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, а також те, що частки співвласників у нерухомому майні, одним з яких є ОСОБА_1 , визначені по частині, у суду відсутні підстави для задоволення подання, оскільки законодавством передбачено лише звернення державного виконавця з поданням про визначення частки боржника у спільному майні, а не з поданням про виділ частки майна боржника в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 268, 443 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Москаленко М.М. про виділення в натурі частки майна боржника у нерухомому майні - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА