Справа № 368/316/25
Рішення

Іменем України

"23" квітня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

представника позивача адвоката Клапчука Ф.П.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської територіальної громади в особи Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , обґрунтовуючи позов наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-земельну ділянку загальною площею 0,0900 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

-земельну ділянку загальною площею 3,0227 га, яка розташована на території Переселенської сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12.10.2022 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений старостою села Переселення Кагарлицької міської територіальної громади Шевченко С.А. за реєстровим №12-24, наступного змісту:

«усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я маю право, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Отже, позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за заповітом.

Щодо наявності у померлого ОСОБА_2 спадкоємців за законом, які могли б претендувати на його майно, то позивачу про них нічого не відомо. Позивач до дня смерті доглядав за своїм дядьком ОСОБА_2 , та останній залишив усе своє майно позивачу.

Протягом часу, коли позивач допомагав ОСОБА_2 , члени його сім`ї або інші родичі не виходили з ОСОБА_2 на зв`язок, не відвідували його, не надавали ніякої допомоги та позивачу не відомо, чи інші живі спадкоємці взагалі існують. До цього позову додаються копії свідоцтв про смерть членів сім`ї ОСОБА_2 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Отже, позивач є єдиним відомим спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 .

Для оформлення спадщини померлого ОСОБА_2 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В.

17.12.2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В. на ім`я позивача були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 , а саме:

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 900, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,2500 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 901, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0900 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 902, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 3,0227 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Переселенської сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Втім, як зазначалося вище, за життя ОСОБА_2 також належав на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок не був оформлений позивачем у спадщину.

10.12.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В. щодо оформлення спадкових прав, зокрема, на вищевказаний житловий будинок.

Листом від 10.12.2024 року з вих. №109/01-16 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Мозговий Є.В. повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

Так, згідно з довідкою КП КОР «Київське обласне БТІ» від 29.11.2024 року № БЦ-2885, станом до 01.01.2013 року, згідно з відомостями, що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Втім, згідно з випискою з погосподарських книг за 1974-2025 роки АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 1974 по день смерті числився головою двору.

В обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки ОСОБА_2 вказано головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані документи свідчать, що попри відсутність у ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спірне майно, він все-таки був власником вказаного вище домоволодіння та воно може бути успадковане позивачем.

При цьому, реалізувати свої права як спадкоємець ОСОБА_2 в нотаріальному порядку позивач не може, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст.1216 Цивільного кодексу України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1, 3 ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, позивач, як спадкоємець майна ОСОБА_2 за заповітом, може успадкувати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за позивачем права власності на вищевказане спадкове майно, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання його права.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що в разі відсутності правовстановлюючих документів на майно, потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Разом з тим, відсутність правовстановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 в рамках справи № 557/1209/16-ц).

Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі №597/1070/15-ц).

Таким чином, за наявності перешкод у оформленні спадкових право через нотаріуса, спадкоємець може звернутися з позовом про визнання права власності до суду, а суд може визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Наведене вище свідчить, що наявні усі підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Клапчук Федір Петрович в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача в особі Кагарлицької міської територіальної громади в особи Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника міської ради, за наявними в матеріалами справи документами та проти задоволення заяви не заперечують.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-земельну ділянку загальною площею 0,0900 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 3,0227 га, яка розташована на території Переселенської сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12.10.2022 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений старостою села Переселення Кагарлицької міської територіальної громади Шевченко С.А. за реєстровим №12-24, наступного змісту:

«усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я маю право, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Отже, позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за заповітом.

Для оформлення спадщини померлого ОСОБА_2 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В.

17.12.2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В. на ім`я позивача були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 , а саме:

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 900, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,2500 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 901, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0900 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

-свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 року, реєстровий № 902, згідно з яким позивач успадкував після ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 3,0227 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Переселенської сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Втім, як зазначалося вище, за життя ОСОБА_2 також належав на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок не був оформлений позивачем у спадщину.

10.12.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Мозгового Є.В. щодо оформлення спадкових прав, зокрема, на вищевказаний житловий будинок.

Листом від 10.12.2024 року з вих. №109/01-16 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Мозговий Є.В. повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

Так, згідно з довідкою КП КОР «Київське обласне БТІ» від 29.11.2024 року № БЦ-2885, станом до 01.01.2013 року, згідно з відомостями, що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Втім, згідно з випискою з погосподарських книг за 1974-2025 роки АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 1974 по день смерті числився головою двору.

В обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки ОСОБА_2 вказано головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 328, 1216 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною першою статті 182, частинами 1, 2 статті 331 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської територіальної громади в особи Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко