Справа № 182/4635/22
Провадження № 2/0182/1268/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.04.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Берегиня» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про зобов`язання внести виправлення в трудову книжку.

В період з 22.06.1982 року по теперішній час позивач працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в сільгосппідприємстві в с. Шолохове Нікопольського району, яке неодноразово змінювало назву те реорганізовувалось: з 22.06.1982 року по 23.01.1996 року - колгосп ім. Богдана Хмельницького, з 23.01.1996 року по 14.03.2000 року агрофірма «Богдан Хмельницький», з 14.03.2000 року по 10.01.2004 року - ТОВ «Богдан», з 10.01.2004 року по теперішній час ТОВ «Агрофірма «Берегиня». В трудовій книжці позивача за період роботи з 22.06.1982 року по 10.01.2004 року невірно вказана його посада, як механізатор, а лише з 10.01.2004 року вказано, що він прийнятий на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. Через неправильність записів в трудовій книжці ОСОБА_1 не може довести свій трудовий стаж на вказаній посаді для оформлення пільгової пенсії.

З цих підстав позивач змушений звернутись до суду, та просить зобов`язати відповідача внести виправлення в трудовій книжці, зробивши відповідні записи про те, що він працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва з 22.06.1982 року по 10.01.2004 року, а також просить стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрової А.Г. від 08.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.14-15).

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчевої О.В. від 07.08.2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.54).

22.02.2023 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Крихти А.А. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає позовних вимог з наступних підстав. Позивач просить суд зобов`язати відповідача зробити відповідні виправлення в трудовій книжці, зазначаючи що Пенсійний фонд України вимагає від нього підтвердження трудового стажу на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, але доказів свого звернення до ПФУ та отримання відповідної відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 не надав, а отже факт порушення законних прав та інтересів позивача є недоведеним. 23.02.2020 року у ОСОБА_1 виникло право на пільгову пенсію по досягненню ним 55-річного віку при наявності відповідного стажу, але з доданих до позову матеріалів не можливо встановити, чи звертався він до ПФУ із заявою про призначення пенсії. Крім того, відповідачем 19.10.2020 року було видано позивачу довідку №113 про підтвердження трудового стажу, що передбачено п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Відтак, позивач мав усі передбачені законом документи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем були пропущені строки звернення до суду, оскільки довідку про підтвердження пільгового стажу №113 він отримав 19.10.2020 року, а до суду звернувся лише в 2022 році, тоді як працівник для вирішення трудового спору може звернутись до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення свого права. За таких обставин представник позивача вважає, що позов не підлягає задоволенню.

10.03.2023 року на адресу суд надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із запереченнями відповідача, та зазначає наступне. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 25.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до керівника ТОВ «Агрофірма «Берегиня» Рудого Р.А. із заявою про внесення виправлень в його трудовій книжці, на яку 03.11.2022 року ним була отримана письмова відповідь, в якій не було надано згоди на внесення виправлень, та жодним чином не обґрунтовано неможливість внести вказані виправлення. Саме такі дії відповідача дали позивачу підстави для їх оскарження в судовому порядку. Керівництво відповідача умисно ухиляється від вчинення виправлень, так як не бажає нести витрати по сплаті позивачу пільгової пенсії до досягнення ним 60-річного віку. Посилання відповідача про необхідність оскарження рішення уповноваженого органу ПФУ про відмову в призначенні пенсії в порядку, передбаченого КАСУ, є безпідставними. А щодо пропуску строку для звернення до суду, позивач зазначає, що про порушення його прав та інтересів він дізнався 03.11.2022 року, коли отримав відповідь відповідача, в якій не було надано згоди на внесення виправлень до трудової книжки.

08.03.2023 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Крихти А.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона зазначає наступне. Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професії у відповідному списку, а й зайнятість в умовах, передбачених списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов за результатами атестації робочих місць. Коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства або установи. Тобто, уточнююча довідка є обов`язковою, оскільки в трудових книжках не зазначається, у яких умовах працювали особи, і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах. Приймаючи працівника на роботу з внесенням запису в трудову книжку, роботодавець не був зобов`язаний та не міг передбачити, в яких умовах буде працювати працівник, а саме, чи буде він зайнятий безпосередньо у виробництві сільськогосподарської продукції, оскільки самі по собі посади (спеціальності) «механізатор» або «тракторист-машиніст» автоматично не передбачають право на пільгову пенсію. А отже позиція позивача є помилковою, а довідка №113 від 19.10.2020 року підтверджує наявність у позивача трудового стажу для призначення пільгової пенсії.

Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.1982 року прийнятий на роботу в колгосп імені Б.Хмельницького Нікопольського району в якості механізатора, підстава запису в трудову книжку - наказ №12 від 22.06.1982 року. 23.01.1996 року колгосп ім. Б. Хмельницького перейменовано в агрофірму «Богдан Хмельницький», підстава запису в трудову книжку наказ №1 від 23.01.1996 року. 14.03.2000 року агрофірма «Богдан Хмельницький» реорганізована в ТОВ «Богдан», позивач прийнятий на роботу по переводу в якості механізатора, підстава запису в трудовій наказ №2 від 14.03.2000 року. 10.01.2004 року ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв`язку з реорганізацією ТОВ «Богдан» в ТОВ АФ «Берегиня», та прийнятий на роботу по переводу в якості тракториста-машиніста, підстава запису в трудову книжку наказ №1 від 10.01.2004 року (а.с.4).

В довідці про підтвердження наявності трудового стажу № 113 від 19.10.2020 року, виданій ТОВ АФ «Берегиня», зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював трактористом-машиністом в колгоспі ім. Б. Хмельницького (колгосп в 1996 році перейменовано в агрофірму «Богдан Хмельницький», агрофірма «Богдан Хмельницький» 14.02.2000 року реформована в ТОВ АФ «Богдан», а ТОВ «Богдан» 10.01.2004 року реорганізовано в ТОВ АФ «Берегиня») в період: з березня 1982 року по травень 1983 року, з липня 1985 року по теперішній час, та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві та тваринництві (а.с.6).

Так, у відповідності до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки заповнюють у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інстукція).

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, в разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконує власник або уповноважений ним орган, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівникові в цьому потрібну допомогу.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - обласним архівом, державним архівом м. Києва, державним архівом м. Севастополя і державним архівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Так, сторонами по справі не надано копії наказів, на підставі яких були зроблені записи в трудову книжку позивача про прийняття його на роботу в якості механізатора, а тому суд позбавлений можливості їх порівняти із спірними записами в трудовій книжці.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі по тексті Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку № 637 (в редакції від 23.02.2019 року, яка діяла на момент видачі позивачу довідки №113 від 19.10.2020 року) передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористівмашиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюється Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13- 1) (далі по тексту Постанова № 22-1).

Пунктом 1.7. Постанови № 22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Згідно підпунктів «2», «5» пункту 2.1. зазначеного порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком № 637, та документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Постанови №22-1 підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ АФ «Берегиня» виконало зазначену норму трудового законодавства, крім того, видана позивачу довідка від №113 від19.10.2020 року повністю відповідає вимогам вищезазначеного додатку № 5 Порядку № 637.

Позивач звернувся до суду для захисту свого права на пенсію на пільгових умовах.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (зокрема, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Як зазначає позивач, через неправильність записів в трудовій книжці він не може довести свій трудовий стаж на посаді тракториста-машиніста, та оформити пенсію на пільгових умовах. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що таке його право є порушеним. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що надана відповідачем довідка №113 від 19.10.2020 року не дає йому можливості оформити пенсію на пільгових умовах, як відсутня й відмова Управління Пенсійного фонду України в призначенні пенсії на пільгових умовах.

З огляду викладене вище, судом встановлена відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, додатково суд зазначає, що строки звернення до суду позивачем не порушені, а тому заперечення відповідача в цій частині до уваги не приймаються.

Згідно ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.2,4,5,10, 12, 13, 81,82, 141,247 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Берегиня» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Рунчева