Справа № 510/1723/24
Провадження 2/510/560/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.05.2023 року він домовився із відповідачем ОСОБА_2 про дарування належного йому житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим був укладений договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від посвідчення укладеного договору дарування у нотаріальному порядку.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Златі Д.С. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом в ході розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір дарування від 08.05.2023 р., згідно якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; акт прийому передання за договором дарування від 08.05.2023 р.; договір купівлі-продажу від 22.05.1995р.; технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України ОСОБА_1 ; паспорт громадянина України ОСОБА_2 .

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 08.05.2023 р. позивач прийняв від відповідача у дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В той же день було укладено відповідний письмовий договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовились, що пізніше оформлять договір дарування у нотаріальному порядку.

Але, після укладання договору дарування відповідач відмовляється від зустрічі для оформлення договору дарування у нотаріальному порядку, мотивуючи тим, що він не має можливості та часу.

В результаті звернення позивача до державного нотаріусу Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області для нотаріального посвідчення договору, йому нотаріусом було роз`яснено в усній формі, про неможливість нотаріального його посвідчення у односторонньому порядку без участі відповідача або його представника, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду з метою вирішення даного питання.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність, що регламентовано ч. 1 ст. 717 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач прийняв майно, фактично вступив у володіння цим майном, що підтверджується актом прийому передання за договором дарування від 08.05.2023 р.

Відповідач жодного разу не висував вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З врахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 717, 719 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін