Провадження №: 2/336/1064/2025
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків

23 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов вказаний позов.

Ухвалою судді від 21.12.2023 року позовна заява залишена без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків, запропоновано визначити ціну позову шляхом оцінки спірного майна та з урахуванням цього сплатити судовий збір крім того зазначити відомості про сторону відповідача.

Після цього позивач надала ряд заяв та клопотань, зокрема з найменуванням «Заява про усунення недоліків» та клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розмірі або звільнення від його сплати.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як визначає ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені у статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати встановлення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних заявників від пред`явлення необґрунтованих позовів, скарг.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Податкова декларація фізичної особи про майновий стан і доходи, яка надана позивачем, не є належним і достатнім доказом на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає у сплаті судового збору.

Також для перевірки обставин, на які посилається позивач у клопотанні про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, судом зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За відповіддю № 1315299 від 23.04.2025 ОСОБА_1 має у власності п`ять об`єктів нерухомого майна, а тому суд критично відноситься до тверджень позивачки щодо скрутного матеріального становища, яке позбавляє її можливості сплатити судовий збір.

Інші заяви чи клопотання, які наявні у матеріалах справи не стосується питання усунення недоліків позовної заяви та не впливають на вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі.

Отже, на теперішній час зазначені в ухвалі про залишення позову без руху недоліки не були усунені.

Враховуючи наведене, згідно із приписом ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 185 ч. 3, 260-261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати позивачу копію цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Є.С.Боєв