Справа № 485/575/25
Провадження №2/485/298/25
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Камінський Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє представник- ОСОБА_2 до Снігурівської міської ради Миколаївської області, третя особа- Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

встановив:

28 березня 2025 року до суду надійшла позовна заява про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій представник позивача просить суд визначити ОСОБА_1 , додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 повторне свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , від 26.11.2024 року, терміном до 01.06.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер нерідний дід Позивачки- ОСОБА_3 , після смерті якого залишилася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 11.21 га., що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 1811, виданий Снігурівською районною державною адміністрацією 29.08.2002 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5800. Вказану земельну ділянку, померлий заповів Позивачці, заповіт складено 12.04.2017р. приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Шульгою Т.В., та відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі зареєстрований за № 60519562, інших спадкоємців першої черги немає.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину Позивачка звернулася до нотаріуса, де отримала лист №765/01-16 від 26.11.2024р., про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на її прийняття. Шестимісячний строк закінчився 27.08.2022р.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати у їх відсутність, позов підтримує. Просить визначити ОСОБА_1 , додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 повторне свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , від 26.11.2024 року, протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Представник Снігурівської міської ради подав суду заяву, в якій просить справу слухати за їх відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 від 26.11.2024 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11.21 га, яка розташована в межах території Афанасіївської сільської ради, Баштанського району, Миколаївської області;

Право власності ОСОБА_3 на вказані земельну ділянку підтверджується:

- копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 1811 від 29 серпня 2002 року;

Згідно заповіту від 12.04.2017 р, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульгою Т.В.. зареєстрованого в реєстрі за № 155, ОСОБА_3 заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11.2049 га, яка розташована в межах території Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий номер :11:000:0453 ОСОБА_1 (а.с.11).

Позивачка належним чином оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом Снігурівської державної нотаріальної контори від 26.11.2024 р. № 765/01-16. (а.с.7)

Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.04.2025р. № 80718071 встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

На підставі частини 2 статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог частини 1, 2 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року у справі №591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 є запровадження в країні воєнного стану, тривала окупація м. Снігурівки та перебування Позивачки разом з родиною за кордоном, задля збереження життя та здоров`я, а також необізнаність позивача про наявність заповіту, оскільки померший не являвся рідним дідусем позивачки. Як зазначає позивач в своїй заяві, про наявність заповіту вона дізналась лише в жовтні 2024 року від своєї мами.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, оскільки спадкоємець не знав про його право на спадкування. Матеріали справи не підтверджують спорідненість позивача з помершим, або належність позивача до будь-якої черги спадкоємців почерговості, які набували право на спадкування за законом.

Відповідно до частини 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спадщина відповідно до вимог статті 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець.

Відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із частиною 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.264,265,268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 від імені якої діє представник- ОСОБА_2 до Снігурівської міської ради Миколаївської області, третя особа- Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання судовим рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення повного судового рішення - 23.04.2025 року.

Суддя С. Й. Яворський