Справа № 694/3441/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

26.12.2024 представник позивача, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-256544 від 03.02.2020, укладеного між сторонами, в розмірі 164 324,28 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.02.2020 відповідач уклав з позивачем Кредитний договір № CL-256544. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами.

Дата погашення кредиту згідно кредитного договору 31.01.2026, сума виданого кредиту - 105 000,00 грн., місячний платіж - 3 758,00 грн., процента ставка - 35,00 %.

Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту.

В свою чергу Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.10.2024 заборгованість за Кредитним договором становить 164 324,28 грн., в т.ч.: тiло кредиту 83 903,50 грн.; вiдсотки 80 420,78 грн.

У результаті порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором CL-256544 від 03.02.2020 заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», складає 164 324,28 грн.

На підставі викладеного представник позивача просив стягнути заборгованість на користь позивача.

20.03.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вомоги визнала частково, а саме: в частині стягнення тіла кредиту, мотивуючи це тим, що на момент отримання кредитних коштів була зареєстрована як ФОП (з 13.10.2017 по 22.02.2021), частково сплатила кошти в розмірі 89 757, 00 грн. Однак внаслідок збройної агресії РФ відповідно до п.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» настали форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які є надзвичайними та невідворотніми, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет, та адресований «Всім кого це стосується», Торгово-промислова палата України на підставі ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

01.04.2025 на електронну адресу суду від представника позивача Пеха М.В. надійшла відповідь на відзив, в якому він просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що порушено строк на подачу відзиву, заяву на поновлення строку не подано. Поруч із цим зазначає, що докази у справі вказують на те, що відповідач погоджується із позовом та з сумою позовних вимог. Пояснення щодо неможливості виконання свого зобов`язання у зв`язку із втратою роботи та доходу не звільняє позивача від виконання зобов`язань, не заслуговують на увагу. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, документ сформований в системі «Електронний суд» 29.03.2025 саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже, твердження відповідача щодо настання форс-мажорних обставин є не доведеними та спростованими. Проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям "основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом" (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з постановою від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16.

Ухвалою суду від 09.01.2025 прийнято справу до провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.03.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» в судове засідання не з`явився. 10.04.2025 на електронну адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Пеха М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги просить задовольнити повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала щодо стягнення з неї суми тіла кредиту.

Суд, розглянувши позов, заслухавши відповідачку, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

До суду надано копію анкети-заяви №CL-256544 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 03.02.2020, з ознаками власноручних підписів ОСОБА_1 та співробітника АТ «Кредобанк» ОСОБА_2 , згідно якої позичальник виявив бажання отримати кредит у сумі 105 000.00 грн. на строк 60 місяців до 31.01.2025 під процентну ставку 35.00 %, щомісячний платіж 3 758,00 грн.

У заяві зазначено персональні дані позичальника. Шляхом підписання анкети-заяви позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами кредиту, викладеними у пам`ятці клієнта, беззастережно приєднується до Договору про порядок підписання правочинів тощо.

03.02.2020 відповідачем власноручно підписано кредитний договір №CL-256544, в якому зазначено: реквізити сторін; предмет кредитного договору: банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк на зазначених умовах, - індивідуальні умови кредитування: сума та валюта 105 000.00 грн., дата видачі 03.02.2020, строк 60 місяців до 31.01.2025; порядок видачі кредиту: безготівкова форма шляхом перерахування кредитних коштів; розрахунок між сторонами: за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за ставкою 35 % річних, проценти нараховуються щомісячно; надання інформації впродовж кредитного договору: банк на письмову вимогу позичальника не частіше одного разу на місяць безплатно повідомляє позичальнику про поточний розмір заборгованості, розмір повернутих коштів; порядок повернення кредиту: позичальник здійснює погашення відповідно до графіку платежів, 60 платежів по 3 758,00 грн. щомісячно кожного останнього числа місяця з 03.02.2020 по 31.01.2025; позичальник щомісячно здійснює повернення суми кредиту та сплачує проценти за користування коштами; відповідальність сторін: за порушення зобов`язань передбачено пеню; забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором: за порушення зобов`язань позичальник несе повну відповідальність усім належним йому майном, на яке може бути звернуто стягнення, порядок зміни і припинення дії кредитного договору: будь які зміни вносяться тільки за згодою сторін, шляхом укладення додаткових угод, інші умови.

Також наявний графік платежів (додаток №1), згідно з яким за умови щомісячної сплати платежів у розмірі 3 758 грн. протягом всього строку кредитування з 03.02.2020 по 31.01.2025, загальна сума становить 164 324,28 грн., з яких 83 903,50 грн. тіло кредиту, 80 420,78 грн. проценти за користування кредитом.

Надано до суду і копію паспорта споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в якому зазначено аналогічні істотні умови кредитування, підписано позичальником власноручним підписом 03.02.2020.

Матеріали справи також містять копію інформаційної картки позичальника з застереженнями щодо необхідності своєчасного внесення щомісячних платежів; заяву позичальника про надання згоди на обробку інформації.

На підтвердження надання відповідачу коштів до суду надано копію меморіального ордеру №73967258 від 20.12.2021 на суму 300 000,00 грн.

На підтвердження користування коштами надано копію виписки по особовим рахункам з 03.02.2020 по 10.11.2024.

Згідно копії розрахунку, заборгованість відповідача за договором №CL-256544 від 03.02.2020 станом на 30.09.2024 становить 164 324,28 грн., з яких 83 903,50 грн. тіло кредиту, 80 420,78 грн. проценти за користування кредитом.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», у чинній на день укладення Договору редакції, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно зі змістом ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1статті 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення усієї суми кредиту.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З положень частин першої, другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (н/п 4-10 цс 18).

З огляду на викладене, ураховуючи, що позивач надав суду належні докази укладення сторонами Договору в письмовій (електронній) формі з дотриманням вимог законодавства щодо вчинення правочинів у електронній формі, порядок обчислення суми заборгованості та докази на підтвердження права грошової вимоги, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитом обґрунтованими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст.81, ч. 1 ст.83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Щодо твердження відповідача про настання форс-мажорних обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до частин першої, другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 910/9226/23 зазначив, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 912/3323/20).

Разом з тим, форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 30 травня 2022 року у справі № 922/2475/21, від 31 серпня 2022 року у справі № 910/15264/21).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (постанова Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 910/15264/21).

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26 травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 913/785/17, від 30 листопада2021 року у справі № 913/785/17, від 07 червня 2023 року у справі № 906/540/22).

Однак, суду не надано сертифікату ТПП України стосовно засвідчення факту форс-мажорних обставин, який стосувався б договірних відносин відповідача з позивачем. Довідка від 28.02.2022, надана позивачем, має загальний характер, стосується широкого кола осіб. До того ж, відповідач припинила діяльність як ФОП до введення в Україні воєнного стану.

Також суду не доведено наявності причинного зв`язку між введенням на території Україні воєнного стану та невиконання відповідачем умов договору кредиту.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 100, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 284, 289,352,354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №CL-256544 від 03.02.2020 розмірі 164 324,28 грн. (сто шістдесят чотири тисячі триста двадцять чотири гривні 28 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КРЕДОБАНК» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та проголошено 22.04.2025 о 14 год 10 хв.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк» (, адреса: вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, 79026, тел. , електронна пошта: , www.kredobank.com.ua).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 ).

Суддя О.Ю.Смовж