ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

представника заявника (боржника): Трофименко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів (в режимі відеоконференції) цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дубчак Ірини Олександрівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №77300285, стягувач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», -

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року скаржник ОСОБА_1 через представника Трофименко Марину Володимирівну звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з скаргою на дії старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дубчак Ірини Олександрівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №77300285, стягувач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», у якій просив визнати неправомірними дії щодо прийняття 25 лютого 2025 року постанови про відкриття виконавчого провадження №77300285 та зобов`язати старшого державного виконавця Дубчак І.О. скасувати зазначену постанову. Також ОСОБА_1 просить поновити строк на подання даної скарги, оскільки до цього двічі повернуто аналогічну скаргу на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 183 та ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 25 лютого 2025 року через мобільний додаток Дія скаржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №77300285 на підставі виконавчого листа у справі №381/1570/20, виданого 22.02.2023 року про стягнення коштів на користь АТ «Страхова компанія «Інго». 25 лютого 2025 року виконавцем також винесено ряд інших постанов, таких як про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. На думку ОСОБА_1 , постанову про відкриття виконавчого провадження винесено протиправно, так як минув трирічний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Так, рішення суду від 15.02.2021 року у справі №381/1570/20 набрало законної сили 17.03.2021 року, строк пред`явлення до виконання розпочався з 18 березня 2021 року. Проте, виконавчий лист надійшов до виконавця 24 лютого 2025 року, що змушує звернутись до суду з даною скаргою.

У відзиві на скаргу державний виконавець Дубчак І.О. вказує, що 16.02.2024 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу (виконавчого листа у справі №381/1570/20) на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У такому разі строки пред`явлення виконавчого документа до виконання було перервано та встановлено з дня його повернення стягувачу. 24 лютого 2025 року стягувачем повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання. До того ж, у зв`язку з введенням воєнного стану, визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з припинення або скасування воєнного стану. Тому, державний виконавець просила відмовити у задоволенні даної скарги.

У відзиві на скаргу представник АТ «Страхова компанія «Інго» зазначає про те, що 02.12.2024 року виконавчий лист у справі №381/1570/20 було повернуто стягувачу, повторно його пред`явлено до виконання у лютому 2025 року, а тому строки пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не було. Таким чином, просив відмовити у задоволенні скарги та врахувати що боржником пропущені строки щодо оскарження дій державного виконавця.

Представник боржника у судовому засіданні підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Представник ДВС та представник стягувача направили до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутність.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 03.04.2025 року призначено судове засідання з розгляду скарги та витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №77300285, які надійшли на адресу суду 09.04.2025 року.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, дійшов до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (п. а ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Як зазначено у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Так, ст. 126 ЦПК України передбачає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом . Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05ю1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Іліан проти Туреччини» вказано, що правило встановлення обмежень до суду з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 127 ЦПК України).

Як вказує скаржник, 25 лютого 2025 року йому стало відомо про винесення оскаржуваної постанови. У такому разі, строк для звернення до суду із скаргою розпочався 26 лютого 2025 року та закінчився 07 березня 2025 року. Дану скаргу направлено засобами поштового зв`язку 30 березня 2025 року.

Як вбачається із даних, що містяться у Єдиному реєстрі судових рішень та копій наданих ухвал, у березні 2025 року ОСОБА_1 подавав до суду скарги на дії державного виконавця Дубчак І.О., які було повернуто ухвалою суду від 18 березня 2025 року так як скаргу подано з порушенням абз. 2 ч. 2 ст. 183 та ухвалою від 26 березня 2025 року, оскільки скаргу подано з порушенням ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Саме по собі повернення скарги не є поважною причиною пропуску строку. У той же час, воно не перешкоджає повторному зверненню до суду.

У зв`язку з наведеним та враховуючи, що після постановлення ухвал від 18 березня 2025 року та 26 березня 2025 року скаржник без зволікань звернувся повторно із скаргою та виконав вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновити їх.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Фастівського міськрайоного суду Київської області у справі №381/1570/20 від 15 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» в порядку регресу шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 585 305 грн. 44 коп. та судовий збір 8 779 грн. 58 коп. Рішення набрало законної сили 17 березня 2021 року.

22 лютого 2023 року видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення, після чого його було пред`явлено до виконання та 16 лютого 2024 року відкрито виконавче провадження №74182976.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

02 грудня 2024 року головним державним виконавцем Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Костецьким М.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчого листа №381/1570/20 від 22.02.2023 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлено повторно в строк до 02.12.2027 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» звернулось до органу виконавчої служби із заявою від 17 лютого 2025 року про відкриття виконавчого провадження.

25 лютого 2025 року старшим державним виконавцем Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дубчак Іриною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77300285 на підставі виконавчого листа №381/1570/20 від 22.02.2023 року.

25 лютого 2025 року виконавцем також винесено ряд інших постанов, таких як про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження 25 лютого 2025 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не було.

Суд також враховує, що Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, було введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти по теперішній час.

26.03.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022. Поміж іншого, розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2.

Згідно з п.10-2 Закону тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного наказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

За змістом ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що 25.02.2025 року державний виконавець правомірно винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, діяла в межах повноважень і права боржника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 126, 127, 258-261, 268, 352-354, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

Вимоги скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дубчак Ірини Олександрівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №77300285, стягувач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.А. Осаулова

Повний текст ухвали суду виготовлено 24.04.2025 року.