ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3664/25 Справа № 175/3710/23 Головуючий у першій інстанції: Бойко О. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Бойка О.М. від 25 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона 15 квітня 2003 року та ОСОБА_3 одружилися. В період шлюбу у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилися діти - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З липня 2022 року сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В період шлюбу подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали за рахунок спільних накопичених грошових коштів подружжя майно на ім`я ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску, яким користується ОСОБА_3 , автомобіль «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується син ОСОБА_1 ОСОБА_6 . На ім`я ОСОБА_1 , під час шлюбу були придбані земельні ділянки площею 0,276 га, кадастровий номер ділянки :02:002:0183, та площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:0182, за адресою по АДРЕСА_2 за адресою по АДРЕСА_3 за адресою по АДРЕСА_1 , автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_1 . На теперішній час ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 мешкають в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19 липня 2023 року за №740. За твердженнями позивачки, ОСОБА_3 не реагує на пропозиції ОСОБА_1 щодо поділу спільного сумісного майна подружжя. Тому, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила

визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину:

житлового саманного, обкладеного цеглою будинку А, загальною площею 75,0 кв.м., з яких жила площа складає 48,6 кв.м. та наступних господарських будівель і споруд: літньої кухні-сарая, шлакоблочного Б, сарая саманого В, вбиральні дерев`яної Г, гаражу цегляного Д, сарая цегляного Ж, колодязя металеві труби к, зливної ями шлакобетонної з.я., огорожі дерев`яної, металевої 1-2, що знаходяться по АДРЕСА_1 ,

земельної ділянки площею 0,276 га за адресою по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0183,

земельної ділянки площею 0,15 га за адресою по по АДРЕСА_4 , кадастровий номер ділянки :02:002:0182,

квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 49,1 кв.м,

квартири АДРЕСА_3 за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,9 кв.м.;

визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску (а.с. 35-37 т.2).

ОСОБА_3 також звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 15 квітня 2003 року сторони одружилися та мають спільних дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалося, на розгляду суду знаходиться цивільна справа щодо розірвання шлюбу. У період сумісного проживання подружжя набуло у власність наступне майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0182, земельну ділянку площею 0,276 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0183, житловий будинок по АДРЕСА_4 , квартиру по АДРЕСА_6 , загальною площею 49,1 кв.м, квартиру по АДРЕСА_7 , загальною площею 32,9 кв.м., автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_3 стверджує, що сам він постійно проживає у м. Києві, а ОСОБА_1 майже увесь свій час проживає у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 перебувають у власності ОСОБА_1 та ними користується сама ОСОБА_1 і її син від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 . Тому ОСОБА_3 просив

визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,276 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0183, вартістю 42390,32 грн,

квартиру по АДРЕСА_6 , загальною площею 49,1 кв.м, вартістю 1298734,27 грн

та квартиру по АДРЕСА_7 , загальною площею 32,9 кв.м., вартістю 1384451,25 грн, припинивши право спільної сумісної власності на вказані об`єкти;

визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , вартістю 1335064,73 грн,

житловий будинок по АДРЕСА_4 , вартістю 649429,81 грн,

земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0182, вартістю 538655,48 грн,

автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , припинивши право спільної сумісної власності на ці об`єкти (а.с. 2-4 т.1).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково. Вирішено поділити майно, що є спільною власністю подружжя визначивши за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , та автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , а за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційний до задоволених позовних вимог за первісним позовом у розмірі 2850,50 грн. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна між подружжям задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 49,1 кв.м, та квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,9 кв.м., припинивши право спільної сумісної власності подружжя на ці об`єкти. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий саманий, обкладеного цеглою будинку А, загальною площею 75,0 кв.м., з яких жила площа складає 48,6 кв.м. та наступних господарських будівель і споруд: літньої кухні-сарая, шлакоблочного Б, сарая саманого В, вбиральні дерев`яної Г, гаражу цегляного Д, сарая цегляного Ж, колодязя металеві труби к, зливної ями шлакобетонної з.я., огорожі дерев`яної, металевої 1-2, що знаходяться в АДРЕСА_1 ; житловий саманий будинок А, загальною площею 51 кв.м., літня кухня саманна Б, сарай шлакобетонний Г, сарай дерев`яний Д, погріб (вхід) шлакобетоний Е, сарай дерев`яний 2-4, що знаходяться в АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер ділянки :02:002:0182; земельну ділянку площею 0,276 га за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер ділянки :02:002:0183, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на ці об`єкти. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю між вартістю розподіленого майна у розмірі 44526,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 8052,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог за зустрічним позовом у розмірі 5159,28 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Держави судовий збір недоплачений при поданні зустрічної позовної заяви в пропорційній частині позовних вимог, які залишені без задоволення, у розмірі 208,72 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким задовольнити її позовні вимоги шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину всього спірного нерухомого майна, право у цілому на автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; за ОСОБА_3 визнати право власності на автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску (а.с. 156-161 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 15 квітня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одружилися, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 , виданого 15 квітня 2003 року виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №15 (а.с. 5 т.2).

У період шлюбу у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилися діти - донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , виданого 20 травня 2003 року виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 6 т.2), та донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 , виданого 28 грудня 2013 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 7 т.2).

У період шлюбу подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали за рахунок спільних накопичених грошових коштів наступне майно:

житловий будинок по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу за №4800, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 8, 9 т. 2);

квартиру по АДРЕСА_7 , загальною площею 32,9 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу кватири від 02.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. за №2718, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 53-55, 56-57 т.2);

земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0182, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. за №1275, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 44-47, 48 т.2);

земельну ділянку площею 0,276 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:002:0183, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. за №1278, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 38-41, 42-43 т.2);

квартиру по АДРЕСА_6 , загальною площею 49,1 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за №1449, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 49-50, 51-52 т.2);

у січні 2016 року автомобіль «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 за ОСОБА_3 (а.с. 59 т.2);

25 січня 2016 року автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , (за договором купівлі-продажу) згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 за ОСОБА_1 (а.с. 58 т.2);

14 січня 2019 року автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску, (за договором купівлі-продажу від 09.01.2019), що також підтверджується листом Територіального сервісного центру МВС №1241 ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №31/4-1241-21аз-2013 від 25 липня 2023 року (а.с.60 т.2).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №344380864 від 28.08.2023, за ОСОБА_1 17.12.2019 було зареєстроване право власності на житловий (саманний) будинок, загальною площею 51 кв.м., по АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 214), на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №1272 від 17.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. за №1272 (а.с. 16 т.1).

Однак, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №352693282 від 01.11.2023, речове право ОСОБА_1 на вказаний вище будинок по АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 214) припинено 26.10.2023, а об`єкт нерухомого майна закрито, у зв`язку із знищенням об`єкта речових прав (будівництва), на підставі витягу з ЄДЕССБ серія та номер DT01:6432-4216-5416-9113 від 01.11.2023 (а.с. 94-95 т.2).

На земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_4 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , будівлі (об`єкти нерухомого майна) відсутні, що підтверджується копією довідки Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 13.10.2023 №87 (а.с. 93 т.2).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024 року у цивільній справі №205/7562/23 шлюб між сторонами розірвано; рішення набрало законної сили 12.04.2024 (а.с. 112-114 т.2). У вказаному судовому рішенні встановлено, що сімейні відносини, ведення спільного господарства сторони припинили з липня 2022 року.

Згідно звіту про оцінку майна, складеного ТОВ ОК Прайм-Експерт 05.09.2023, ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 32,9 кв.м. складає 1384451,25 грн. (а.с. 35-54 т.1)

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 49,1 кв.м складає 1298734,27 грн, що підтверджується звітом про оцінку майна, складеним ТОВ ОК Прайм-Експерт 05.09.2023 (а.с. 55-75 т.1).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ТОВ ОК Прайм-Експерт 05.09.2023, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,15 га за адресою по по АДРЕСА_4 , кадастровий номер ділянки :02:002:0182 складає 538655,48 грн. (а.с. 76-86 т.1).

Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,276 га за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер ділянки :02:002:0183 складає 42390,32 грн, що підтверджується звітом про оцінку майна, складеним ТОВ ОК Прайм-Експерт 05.09.2023 (а.с. 87-98 т.1).

Згідно звіту про оцінку майна, складеного ТОВ ОК Прайм-Експерт 05.09.2023, ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 1335064,73 грн (а.с. 116-131 т.1).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_11 12.09.2023, ринкова вартість автомобіля «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 213597,00 грн (а.с. 18-25 т.1).

Ринкова вартість автомобіля автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 494170,00 грн, щопідтверджується звітом про оцінку майна, складеним ФОП ОСОБА_11 05.09.2023 (а.с. 26-34 т.1).

Середньоринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску складає 501068,00 грн, що підтверджується копією висновку, складеного 03.11.2023 експертом автотоварознавцем ОСОБА_12 (ас. 61-64 т.2).

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України, відповідно до ч. 3 та ч. 4 зазначеної статті, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або заводом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України, визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17-ц, провадження №14-325цс18.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20 (пункт 82)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження №12-204гс19 (пункт 63)).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Колегія зазначає, що у спільній сумісній власності подружжя сторін є, зокрема, три об`єкта житлової нерухомості - житловий будинок по АДРЕСА_1 (в якому фактично проживає ОСОБА_1 з дітьми), квартира по АДРЕСА_9 , а також квартира у АДРЕСА_7 .

Суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 (провадження №14-182цс21)).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).

Задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна шляхом визнання права власності за кожною стороною на 1/2 частку кожного обєкту спірної житлової нерухомості - не призведе до вирішення спору з приводу поділу майна та буде породжувати стан невизначеності, адже сторони уже тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними розірваний. Кожен із сторін у повній мірі не зможе вільно користуватися та розпоряджатися частками житлової нерухомості.

Колегія погоджується з висновками місцевого суду про виділ у власність ОСОБА_1 житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та фактично проживає ОСОБА_1 з дітьми, а також земельних ділянок у цьому ж населеному пункті - по АДРЕСА_4 , площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:0182, та площею 0,276 га, кадастровий номер :02:002:0183.

У власність ОСОБА_3 обґрунтовано виділено квартиру (по АДРЕСА_7 ) за місцем його фактичного проживання у місті Києві, та квартиру по АДРЕСА_9 .

Такий порядок розподілу об`єктів нерухомого майна захистить право кожного із сторін на житло, що має істотне значення при вирішенні спору судом (абзац 2 ч. 1 ст. 71 СК України), та забезпечить найбільш рівний поділ майна з урахуванням його вартості, яка встановлена вище.

Колегія наголошує, що, згідно доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 не зазначає про непогодження із вартістю вказаних вище об`єктів спірного нерухомого майна, яка встановлена районним судом на підставі відповідних висновків; клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи жодною із сторін не заявлялось ні у місцевому суді, ні в апеляційному суді, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Як було встановлено судом, автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску, придбані в період шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя, що також визнається сторонами. Кожен із вказаних автомобілів є неподільною річчю.

Автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 перебувають у володіння ОСОБА_1 , а автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску у володінні ОСОБА_3 , що визнається сторонами.

Таким чином, встановивши, що сторони погоджуються із залишенням транспортних засобів «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у власність ОСОБА_1 , - колегія дійшла висновку про обґрунтованість розподілу рухомого майна наступним чином: автомобілі «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у власність ОСОБА_1 , а автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску - у власність ОСОБА_3 .

Згідно доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 не наводить заперечень щодо вартості спірних автівок, яка встановлена районним судом.

Разом з тим, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 , місцевий суд залишив поза увагою, що цей будинок фактично знищений (відсутній).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №352693282 від 01.11.2023, речове право ОСОБА_1 на вказаний вище будинок по АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 214) припинено 26.10.2023, а об`єкт нерухомого майна закрито, у зв`язку із знищенням об`єкта речових прав (будівництва), на підставі витягу з ЄДЕССБ серія та номер DT01:6432-4216-5416-9113 від 01.11.2023 (а.с. 94-95 т.2).

На земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_4 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , будівлі (об`єкти нерухомого майна) відсутні, що підтверджується копією довідки Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 13.10.2023 №87 (а.с. 93 т.2).

Згідно пояснень у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, сторони визнали, що вказаний будинок фактично відсутній ще за часів їх спільного проживання та ведення спільного господарства. Викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання апеляційного суду. Отже, вказаний факт визнаний сторонами справи, тому доказуванню не підлягає.

У зв`язку з викладеним вище, підстави для поділу неіснуючого нерухомого майна (будинку по АДРЕСА_4 ) - відсутні.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий саманий будинок А, загальною площею 51 кв.м., літня кухня саманна Б, сарай шлакобетонний Г, сарай дерев`яний Д, погріб (вхід) шлакобетоний Е, сарай дерев`яний 2-4, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_4 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей об`єкт, - з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 .

Таким чином, за принципом рівноцінності часток у праві спільної сумісної власності подружжя, виходячи з вартості майна та з урахуванням усталених відносин сторін щодо користування спільно нажитим майном, суд дійшов висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на майно загальною вартістю 2 623 877,53 грн, а саме:

житловий будинок по АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 1335064,73 грн,

земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:0182 за адресою по АДРЕСА_4 , ринковою вартістю 538655,48 грн,

земельну ділянку, площею 0,276 га, кадастровий номер :02:002:0183 за адресою по АДРЕСА_4 , ринковою вартістю 42390,32 грн,

автомобіль «Ford Focus», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринковою вартістю 213597,00 грн,

автомобіль «Ford Focus», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринковою вартістю 494170,00 грн;

за ОСОБА_3 слід визнати право власності на майно вартістю 3 184 253,52 грн, а саме:

квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 49,1 кв.м, ринковою вартістю 1298734,27 грн,

квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,9 кв.м., ринковою вартістю 1384451,25 грн,

автомобіль «Mercedes-Benz Citan», 2016 року випуску, ринковою вартістю 501068,00 грн.

Загальна ринкова вартість вказаного вище спільного сумісного майна подружжя на час розгляду справи становить 5808131,05 грн, тому 1/2 частка цього майна вартує 2904065,53 грн.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між вартістю розподіленого майна у сумі 280188,00 грн (вартість присудженої частки ОСОБА_3 3184253,52 грн - вартість половини спільного майна 2904065,53 грн).

З урахуванням викладеного, оскаржуване рішення також підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різниці між вартістю розподіленого майна у розмірі 44526,91 грн, з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

При вирішенні даної справи колегія приймає до уваги, що апелянтка, згідно доводів апеляційної скарги, не заперечує правильність вартості спірного майна, яка встановлена судом першої інстанції. Клопотання про призначення товарознавчих експертиз для визначення ринкової вартості спірного майна ні в першій, ні в апеляційній інстанціях не заявлялось; викладене підтверджується матеріалами цивільної справи, протоколами та звукозаписами судових засідань.

Доводи апеляційної скарги про вихід місцевим судом за межі позовних вимог - є безпідставними, оскільки поділу підлягає усе наявне майно колишнього подружжя, щодо якого були заявлені вимоги про поділ у позовних заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Місцевим судом спір вирішено у межах заявлених позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (судом визнано спільною сумісною власністю подружжя усе майно, яке вона просила у своєму позові), на ОСОБА_3 покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору за подання позовної заяви (4663,00 грн + 8757,00 грн = 13420,00 грн) та апеляційної скарги (20130,00 грн) у загальному розмірі 33550,00 грн (а.с. 1, 35, 162 т.2).

Станом на той час за подання позовної заяви ОСОБА_3 про поділ майна подружжя справлявся судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI у відповідній редакції). Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становив у місячному розмірі 2684,00 грн. Тобто, мінімальний розмір вказаного збору становив 1073,60 грн (2684,00 грн х 0,4), а максимальний - 13420,00 грн (2684,00 х 5).

З огляду на загальну суму всіх майнових вимог за позовом ОСОБА_3 , 1% від яких перевищував межу максимального судового збору (ціна позову дорівнює половині вартості заявленого до розподілу майна - 2978246,43 грн х 0,01 = 29782,46 грн), за подання позовної заяви позивач мав сплатити 13420,00 грн. Однак сплатив лише 8052,00 грн, що підтверджує квитанція №4094/з9 від 25.09.2023 (а.с. 1 т.1), тобто на 5368,00 грн менше від необхідного розміру (13420,00 - 8052,00).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 (судом визнано спільною сумісною власністю подружжя заявлене ним до розподілу майно, окрім будинку по АДРЕСА_4 ), на ОСОБА_1 покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви (8052,00грн), пропорційно задоволеним позовним вимогам (89,09%) та з урахуванням фактично сплаченого судового збору, у розмірі 8052,00 грн (а.с. 1 т.1).

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) різницю сум на користь ОСОБА_1 у розмірі 25498,00 грн (33550,00 грн - 8052,00 грн).

Також, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, недоплачений ОСОБА_3 при поданні своєї позовної заяви (5368,00 грн), а саме з ОСОБА_3 , пропорційно залишеним без задоволення позовним вимогам (13420,00 грн сума, що підлягала сплаті х 10,91% = 1464,12 грн) у розмірі 1464,12 грн, а з ОСОБА_1 , пропорційно задоволеним позовним вимогам позивача (13420,00 грн сума, що підлягала сплаті х 89,09% = 11955,88 грн), з відрахуванням сплаченої частини (8052,00 грн), яку вже покладено на відповідачку, у розмірі 3903,88 грн (11955,88 грн - 8052,00 грн).

Отже, рішення місцевого суду підлягає також скасуванню в частині розподілу судових витрат з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Апеляційна скарга не містить доводів про непогодження з висновками районного суду в частині розподілу між сторонами автівок та в частині визначення вартості кожного з обєктів спірного рухомого і нерухомого майна.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий саманий будинок А, загальною площею 51 кв.м., літня кухня саманна Б, сарай шлакобетонний Г, сарай дерев`яний Д, погріб (вхід) шлакобетоний Е, сарай дерев`яний 2-4, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_4 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей об`єкт; в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різниці між вартістю розподіленого майна у розмірі 44526,91 грн; в частині розподілу судових витрат скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_11 ) 280188 (двісті вісімдесят тисяч сто вісімдесят вісім) грн 00 коп.

В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_11 ) судові витрати у розмірі 25498 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_11 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 3903 (три тисячі дев`ятсот три) грн 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 09 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова