КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6344/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1452/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів,

за апеляційними скаргами Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Одарюка М.П.,-

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив стягнути з Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сплачені грошові кошти за придбане майно у розмірі 645 200 грн 00 коп. шляхом їх списання Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків Ірпінського МВ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), а в разі відсутності у зазначеному державному органі відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 листопада 2012 року шляхом проведення прилюдних торгів з продажу майна, що належало боржнику ОСОБА_2 , ОСОБА_1 продана земельна ділянка кадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1, 1881 га.

20 листопада 2012 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпіновою В.І. посвідчено право власності позивача на земельну ділянку та видане відповідне свідоцтво НОМЕР_1.

ОСОБА_1 у грудні 2014 року дізнався про оспорення ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» його права власності на земельну ділянку.

Ірпінським міським судом Київської області 21 серпня 2015 року позов ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» задоволено та визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки; визнано недійсним свідоцтво про придбання земельної ділянки з прилюдних торгів, витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» спірну земельну ділянку.

ОСОБА_1 зазначає, що ДВС неналежним чином виконало покладені на себе функції та реалізувало з прилюдних торгів земельну ділянку, що фактично не належала ОСОБА_2 , оскільки ще 17 квітня 2008 року її відчужено на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ».

14 грудня 2015 року Київським окружним адміністративним судом визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області від 11 вересня 2013 року № 5785725 про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за позивачем.

08 лютого 2016 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за ТОВ «Ейс Ес Бі КИЇВ», скасовано запис про право власності за ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначав, що його позбавлено права власності на спірну земельну ділянку. Оскільки результати проведених електронних торгів з реалізації спірної земельної ділянки визнані недійсними, відтак, на користь позивача з Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) мають бути стягненні сплачені грошові кошти за придбане майно у розмірі 645 200 грн 00 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2024 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з Ірпінського МВ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 645 200 грн 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 6 452 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргахІрпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Бучанська окружна прокуратура Київської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просять рішення суду скасувати та нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник Ірпінськиого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просила задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні вимог апеляційних скарг.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності вимог ОСОБА_1 про стягнення з Ірпінського МВ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) грошових коштів, сплачених за придбане на торгах майно у розмірі 645 200 грн 00 коп.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 дізнався про своє порушене право щодо повернення сплачених грошових коштів 11 вересня 2020 року після розгляду Київським апеляційним судом цивільної справи за позовом ТОВ «Ейч Ес Бі Київ» про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), витребування майна з незаконного володіння. Враховуючи, що з 19 грудня 2020 року запроваджено в Україні карантин, а з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, суд першої інстанції вважав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 14 листопада 2012 року проведено прилюдні торги з продажу майна, що належала боржнику ОСОБА_2

ОСОБА_1 продана земельна ділянка кадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1, 1881 га.

19 листопада 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів, затверджений начальником відділу ДВС Бучанського міського управління юстиції у Київській області А.В. Мазур.

20 листопада 2012 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпіновою В.І. посвідчено право власності позивача на земельну ділянку та видане відповідне свідоцтво НОМЕР_1.

ОСОБА_1 зазначав, що у грудні 2014 року дізнався про оспорення ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» його права власності на земельну ділянку.

Ірпінським міським судом Київської області 21 серпня 2015 року позов ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» задоволено та визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки; визнано недійсним свідоцтво про придбання земельної ділянки з прилюдних торгів, витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» спірну земельну ділянку.

14 грудня 2015 року Київським окружним адміністративним судом визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області від 11 вересня 2013 року № 5785725 про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за позивачем.

08 лютого 2016 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за ТОВ «Ейс Ес Бі КИЇВ», скасовано запис про право власності за ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначав, що ДВС неналежним чином виконало покладені на себе функції та реалізувало з прилюдних торгів земельну ділянку, що фактично не належала ОСОБА_2 , оскільки ще 17 квітня 2008 року її відчужено на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ».

Позивача позбавлено права власності на спірну земельну ділянку. Оскільки результати проведених електронних торгів з реалізації спірної земельної ділянки визнані недійсними, відтак, на користь позивача з Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) мають бути стягненні сплачені грошові кошти за придбане майно у розмірі 645 200 грн 00 коп.

За ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Організатор електронних торгів, за змістом пункту 1 розділу І Тимчасового порядку, лише забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій,

Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» визначено процедуру проведення електронних торгів з продажу арештованого майна.

Цим Наказом уповноважено державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Згідно п. 1 розділу 10 Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку: зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця); сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів.

У разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронних торгів недійсними гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу організатора.

Відповідно до п. 13 розділу 6 порядку кошти, отримані від реалізації лота (крім винагороди організатору), перераховуються на рахунок відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця, яким було передано заявку на реалізацію арештованого майна, не пізніше трьох банківських днів після формування Системою протоколу торгів.

Не пізніше наступного робочого дня після дня надходження на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) коштів від реалізації лота на підставі протоколу про проведення торгів, який надійшов на електронну адресу, виконавець складає акт про проведені торги за фіксованою ціною.

Державний виконавець затверджує акт про проведені торги за фіксованою ціною у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 11 червня 2020 року (Справа «МПП «Фортеця» проти України») зазначено, що «підприємство-заявник звернулося з позовом до місцевого відділу Державної виконавчої служби України про повернення сплаченої за автокран суми та посилалося, зокрема на ст. ст. 661 та 1212 ЦК України. Вищий господарський суд України залишив без змін рішення судів нижчих інстанцій та зазначив, що підприємство-заявник помилково послалося на ст. ст. 661 та 1212 ЦК України, стверджуючи про невиконання Державною виконавчою службою України своїх договірних зобов`язань, тоді як завдана шкода була пов`язана з позадоговірними зобов`язаннями.

Неповернення Державною виконавчою службою України коштів за автокран, сплачених підприємством-заявником на прилюдних торгах, після визнання останніх недійсними становить втручання, яке слід розглядати у контексті загального правила, наведеного в першому реченні першого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Судом встановлено, що підприємство-заявник втратило право власності на майно з вини Державної виконавчої служби України. Однак компенсація виплачена не була. Самого цього фактору достатньо для встановлення судом, що на підприємство-заявника було покладено непропорційний тягар (див., для порівняння, рішенні у справі «Максименко та Герасименко проти України» (Maksymenko and Gerasymenko v. Ukraine) та «Кривенький проти України» (Kryvenkyy v. Ukraine).»

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що згідно протоколу № 1-135/12/БЧ-а від 14 листопада 2012 року проведення прилюдних торгів з продажу майна, що належала боржнику ОСОБА_2 , ОСОБА_1 продана земельна ділянка кадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1, 1881 га.

Ірпінським міським судом Київської області 21 серпня 2015 року позов ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» задоволено та визнано недійсними результати вказаних прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки; визнано недійсним свідоцтво про придбання земельної ділянки з прилюдних торгів, витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» спірну земельну ділянку.

В рамках вказаної судової справи встановлено, що прилюдні торги з реалізації спірної земельної ділянки кадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, проведені з порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, спірна земельна ділянка не могла бути відчужена з прилюдних торгів, оскільки боржник по зведеному виконавчому провадженню ОСОБА_2 не була на час проведення прилюдних торгів власником цього майна.

Судом зазначено, що державним виконавцем в ході виконання вищезазначеного виконавчого провадження не було належним чином перевірено право власності боржника на спірне нерухоме майно, що призвело до порушення права власності позивача на таке майно.

Так, ОСОБА_1 втрачено право власності на спірну земельнуділянкукадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1, 1881 га, з вини Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: черезненалежневиконання покладенихна себе функцій та реалізаціюз прилюдних торгів земельної ділянки, яку ще 17 квітня 2008 року відчужено на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ».

Встановивши, що відповідачем під час проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме спірної земельної ділянки, було порушено вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 сплачених грошовихкоштів за придбане майно у розмірі 645 200 грн 00 коп.

Колегія суддів вважає, що застосування до спірних правовідносин реституції за наслідками визнання недійсними прилюдних торгів є неможливим, оскільки, у випадку примусового продажу майна боржник (власник майна) не є стороною договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 658 ЦК України): продавцями майна є державна виконавча служба й організатор прилюдних торгів, а покупцем - переможець прилюдних торгів. Вказане виключає можливість застосування боржником (власником майна) правових наслідків недійсності правочину, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Розв`язуючи спір, суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із відповідача на його користь сплачених грошових коштів за придбане майно у розмірі 645 200 грн 00 коп.

Разом з тим, суд першої інстанції допустив помилку при вирішенні питання щодо застосування строку позовної давності в даній справі.

Так, за ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, у відзиві на позовну заяву представник апелянта зазначав, що ОСОБА_1 порушено строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом, оскільки починаючи з 08лютого 2016 року позивач дізнався про порушення свого права.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що ще у грудні 2014 року дізнався про оспорення ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» його права власності на земельну ділянку.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області 21 серпня 2015 року позов ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» до ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки; визнано недійсним свідоцтво про придбання спірної земельної ділянки з прилюдних торгів, витребувано у апелянта на користь ТОВ «Ейч Ес Бі КИЇВ» спірну земельну ділянку.

В рамках вказаної справи, судом встановлено факт проведення прилюдних торгів з реалізації спірної земельної ділянки кадастровий № :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, з порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

Ірпінським міським судом Київської області встановлено, що спірна земельна ділянка не могла бути відчужена з прилюдних торгів, оскільки боржник ОСОБА_2 не була на час проведення прилюдних торгів власником цього майна. Державним виконавцем в ході виконання вищезазначеного виконавчого провадження не було належним чином перевірено право власності боржника на спірне нерухоме майно, що призвело до порушення права власності позивача на таке майно.

Відтак, саме з моменту ухвалення судом рішення 21 серпня 2015 року ОСОБА_1 було відомо про його порушене право володіння земельною ділянкою, а також про неналежне виконання ДВС покладених на себе функцій та реалізації з прилюдних торгів земельної ділянки, що фактично не належала ОСОБА_2 .

З 21 серпня 2015 року позивач знав про позбавлення його права власності на спірну земельну ділянку, а також про неповернення йому сплачених грошових коштів у розмірі 645 200 грн 00 коп. за спірну земельну ділянку.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із позовними заявами із аналогічним обґрунтуванням своїх вимог: про відшкодування завданої шкоди у справі за № 367/3862/16-ц та про стягнення грошових коштів у справі за № 367/6344/23.

В рамках названої цивільної справи позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області у серпні 2023 року.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою через вісім років після того, як дізнався про порушення своїх прав, що є порушенням ст. 257 ЦК України та підставою для відмови у позові.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права після постановлення Київським апеляційним судом 11 вересня 2020 року ухвали за № 367/8018/14-ц про повернення апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2015 року є помилковим. При цьому, колегією суддів встановлено, що із апеляційною скаргою звертався не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 .

Враховуючи порушення ОСОБА_1 положень ст. 257 ЦК України, а також, що представник відповідача звернувся до суду першої інстанції до винесення рішення суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 травня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 : на користь Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 678 грн 00 коп.; на користь Бучанської окружної прокуратури Київської області підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 678 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Апеляційну скаргу Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2024 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 678 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9 678 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко