ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7717/24
Провадження № 2/362/1149/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Пінг-Понг» через систему «Електронний суд» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року в розмірі 40 915,00 грн., судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.03.2021 року Відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №100689900, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування коштів на картковий рахунок. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало, надало відповідачу кредитні кошти. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, грошові кошти у визначений термін не повернула. 08.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», яке набуло право вимоги до відповідача. У подальшому, 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит №100689900 від 20.03.2021 року. Через неналежне виконання умов кредитного договору, за період з 20.03.2021 року по 25.06.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 40 915 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 500,00 грн., заборгованості по відсотках 31 415,00 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 100-101).

На виконання вимог ухвали суду, позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.01.2025 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» виписку з карткового рахунку відповідача, інформацію про рух коштів (а.с. 110-112).

21.01.2025 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву. Зазначає, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними. Позивачем не доведено наявності у права вимоги до відповідача, оскільки долучені до позовної заяви докази не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Пінг-Понг», не доведено розмір заборгованості. У матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі, реєстри прав вимог, що переходять до нового крдитора, укладені між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» та між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг», також не долучено доказів виконання факторами грошового зобов`язання, а саме перерахування ціни продажу за договором на рахунок клієнта. Крім того, надана позивачем копія електронного договору не може вважатись належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факту підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або електронного цифрового підпису. Наявне в матеріалах справи платіжне доручення не містить номеру картки отримувача та відомості про проведення банком фінансової операції, а тому не є належним доказом у справі, докази перерахування грошових коштів на користь відповідача, відсутні. Позивачем також неправомірно нараховано проценти за договором, оскільки здійснено після закінчення строку кредитування. Заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу не є співмірною зі складністю справи, ціною позову та обсягу наданих послуг. Зазначає, що правові підстави для задоволення позову відсутні. А тому просить поновити строк для подачі відзиву, відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 7 500,00 грн. (а.с.118-129, 142-173).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2025 року поновлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (а.с. 186-188).

31.01.2025 року представник позивача подав відповідь на відзив. Зазначає, що позивачем долучено до матеріалів справи докази оплати за договором відступлення прав вимоги №04Т від 08.07.2021 року та договором факторингу №1/145, а саме надано копії платіжних інструкцій. Позивачем підтверджено право вимоги за вказаними договорами. Також зазначає, що підписання відповідачем кредитного договору від 20.03.2021 року відбулось через електронний підпис одноразовим ідентифікатором V31307. PDF файл договору про споживчий кредит №100689900 від 20.03.2021 року міститься у додатках до позову. При завантаженні та відкритті через програмне забезпечення, можливо переконатись у наявності підпису та одноразового ідентифікатора, що свідчить про підписання відповідачем кредитного договору. На виконання умов даного договору, ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 10 000,00 грн. Відповідно до наявної ліцензії, ТОВ «Мілоан», як фінансова установа, може надавати лише фінансову послугу. Для здійснення переказу коштів, необхідним є залучення надавача платіжних послуг, яким в даному випадку є АТ КБ «ПриватБанк». Позивач не отримує повні дані карткового рахунку, такі дані відомі лише банку. Зазначення номеру картки замість номеру рахунку жодним чином не унеможливлює перерахування кредитних коштів. При цьому, відповідачем не надано належних доказів того, що кошти не були зараховані на картковий рахунок відповідача або що вазаний рахунок не належить відповідачу. Строк кредитування договору пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 30 днів (строк початкового кредитування) + 60 днів продовження строку кредитування на базових умовах відповідно до п. 2.3.1.2. Заборгованість в розмірі 40 915,00 грн. є обгрунтованою та документально підтвердженою. Заявлені відповідачем вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7 500,00 грн. є необгрунтованими, неспівмірними зі складністю справи та виконаних робіт, а тому підлягають зменшенню (а.с. 195-214).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 12).

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, у прохальній частині відзиву на позовну заяву просили розглядати справу без участі сторони відповідача (а.с. 173).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та підтверджені доданими доказами, доводами відзиву на позовну заяву, які надавались відповідачем та які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №100689900, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата), та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (а.с. 40-47).

Відповідно до п. 1.2 п.1.4 кредитного договору, сума кредиту становить 10 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 19.04.2021 року.

Проценти за користування кредитом 3000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2, п. 1.6 договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.3.1.2 договору визначено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Аналогічні відомості відображені в Паспорті споживчого кредиту №100689900 (а.с. 49-50).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору - цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (смс) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільк цифр, або тільки літер) для підписання Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника.

Позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією, передбаченою ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 5.1 Договору).

Згідно з платіжним дорученням №26117172 від 20.03.2021 року, ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_2 в розмірі 10 000,00 грн. згідно договору №100689900 (а.с. 61).

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. на карту № НОМЕР_2 підтверджується випискою по рахунку за період з 20.03.2021 року по 25.03.2021 року, яка була надана на вимогу ухвали суду про витребування доказів (а.с. 189-191).

08.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимог №04Т, відповідно до умов якого Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості) (а.с.25-33).

В силу п. 7.1 договору, в якості компенсанції за придбання (відступлення) прав вимоги, Новий Кредитор сплачує Кредитору плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2 274 676,46 грн. без ПДВ включно з таким графіком: 300 000,00 грн. 12.07.2021 року, 500 000,00 грн. 16.07.2021 року, 500 000,00 грн. 23.06.2021 року, 500 000,00 грн. 30.06.2021 року, 474 676,46 грн. до 06.08.2021 року включно.

Відповідно до платіжних інструкцій №1242 від 12.07.2021 року, №1254 від 15.07.2021 року, №1297 від 22.07.2021 року, №1317 від 29.07.2021 року, №1354 від 05.08.2021 року, ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило переказ коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №04Т в сумі 300 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 500 000,00 грн., 474 676,46 грн. відповідно (а.с. 65-69).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №04Т від 08.07.2024 року, ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором становить 40 915 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 500,00 грн., заборгованості по відсотках 31 415,00 грн. (а.с. 96).

24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до п. 1.1 якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрах прав вимоги (а.с. 51-55).

Пунктом 3.2 договору факторингу визначено, що фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн. та 50% від всіх надходжень, що будуть отримані Фактором в процесі реалізації своїх прав як кредитора відносно прав вимог, що є предметом цього договору, шляхом перерахування на рахунок клієнта.

На виконання вимог договору факторингу №1/15, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» здійснило переказ коштів на рахунок ТОВ «Діджи Фінанс» в сумі 150 000,00 грн., відповідно до платіжної інструкції №217 від 19.04.2023 року (а.с. 70).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» отримало право вимоги за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором становить 40 915 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 500,00 грн., заборгованості по відсотках 31 415,00 грн. (а.с. 97).

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 20.03.2021 року по 25.06.2021 року заборгованість за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року становить 40 915 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 500,00 грн., заборгованості по відсотках 31 415,00 грн. (а.с. 16-18).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , ОСОБА_2 09.09.2022 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ізст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Законує оригіналом такого документа.

Судом достовірно встановлено, що позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості не сплачує.

З огляду на викладене, позивачем доведено належними доказами укладення відповідачем кредитного договору №100689900 від 20.03.2021 року та неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 915 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9 500,00 грн., заборгованості по відсотках 31 415,00 грн. Даний розмір заборгованості є таким, що розрахований в період дії договору та приймається судом до уваги.

Також позивачем доведено належними доказами наявності у ТОВ «ФК «Пінг-Понг» права вимоги до відповідача за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року. У матеріалах справи наявні акти приймання-передачі, реєстри прав вимог, що переходять до нового крдитора, укладені між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» та між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг», також долучено докази виконання факторами грошового зобов`язання за договором відступлення прав вимог №04Т від 08.07.2024 року та договором факторингу №1/15 від 24.01.2022 року.

На час розгляду справи, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неотримання кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» чи погашення заборгованості, причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також контррозрахунку розміру заборгованості також не надано. Інші доводи, зазначені відповідачем, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надано суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.

За п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копія договору про надання правової допомоги №43657029 від 07.08.2024 року, детальний опис виконаних робіт від 30.09.2024 року, додаткова угода №100689900 від 30.09.2024 року до договору про надання правової допомоги, акт підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2024 року (а.с. 19, 20-24, 58, 89).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні в справі Laventsv. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі №756/2114/17 від 13.02.2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого вст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати в розмірі 2000,00 грн. відповідатимуть критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечатимуть принципу розподілу таких витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», статтями 512, 514, 516, 525, 526, 612, 625, 639,1046, 1047, 1049, 1055, 1077 ЦК України, статтями 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263 -265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором №100689900 від 20.03.2021 року в розмірі 40 915,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 гривень.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», , адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено 31.03.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко