Провадження 2/522/993/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

04 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В:

30.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 05.06.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/15441/17 від 24.04.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2021 року у справі № 947/14838/21 визначено місце проживання дитини разом з матір`ю.

Фактично з самого моменту розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі позивача у вихованні сина, його відвідуванні, а відповідачка створювала численні перешкоди для нормального спілкування позивача з сином. Всі намагання позивача з моменту розлучення мирним шляхом врегулювати спір щодо виховання сина призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідачка перешкоджає цьому, не бажає присутності позивача у житті сина та штучно створює такі обставини через які він не може зустрічатися та спілкуватися з сином.

Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Права Позивача як батька на сьогодні є порушеними. На підтвердження всього викладеного у позові, є свідки, письмові матеріали та інші докази.

Також, позивач у своєму позові зазначає, що на сьогодні тривалий час знаходиться за кордоном, що пов`язано з робочою необхідністю. Перебування Позивача в іншій країні не створює непереборної перешкоди для участі у вихованні дитини, позивач має змогу та бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його житті, що може бути реалізовано за допомогою телефонного спілкування, використання Інтернет-мереж. Окрім того, позивач має змогу приймати сина на час його канікул у своєму місці перебування за кордоном.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі 522/10405/23 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 10.01.2024 року у справі №522/10405/23 клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1 за останні три роки.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 10.01.2024 року у справі № 522/10405/23 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті о 14 годині 30 хвилин «27»лютого 2024року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року викликано позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень (ч.2 п.5 ст. 223), визнано явку обов`язковою ч.1 ст.128 ЦПК України. Призначено наступне судове засідання по справі в залі засідань № 215, в приміщенні Приморського районного суду міста Одеси за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33, о 15 годині 00 хвилин «25» квітня 2024 року.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 17.04.2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шуліги Ю.Р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та вирішено провести судове засідання за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини, призначене на 25 квітня 2024 року о 15 годині 00 хвилин в режимі відеоконференції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 14.05.2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шуліги Ю.Р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та вирішено провести судове засідання за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини, призначене на 15 травня 2024 року о 15 годині 15 хвилин в режимі відеоконференції.

25.08.2023 року від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву у справі про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини заперечує проти позовних вимог позивача, зазначаючи, що не перешкоджала спілкуванню батька з сином. Відповідачка з сином та старшою сестрою проживають в місті Одесі. Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю та знаходився на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займався, фактично не приймав будь-якої участі у фізичному, інтелектуальному та духовному розвитку дитини, декілька разів знайомився з дитиною, на протязі майже двох років не бачиться та не спілкується з сином. З відповідачем жодного зв`язку не підтримує та коли необхідно вирішити якісь нагальні питання стосовно дитини (оформлення документів, реєстрація за місцем проживання, виїзд за кордон на відпочинок), на повідомлення Відповідача не реагує, всі питання щодо виховання дитини Відповідач вирішує самостійно.

Також, зазначила, що Позивач знаходиться у тривалому відрядженні з 20.12.2021 року та яке було продовжено на невизначений термін, і до теперішнього часу не повернувся в Україну та вважає, що Позивачем свідомо було обрано такі життєві умови за якими його участь у вихованні малолітньої дитини є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить скоріше про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, а не аж ніяк про те, що Відповідач чинить Позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у прийнятті участі у вихованні.

Третьою особою, органом опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надано висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виховані малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником відповідача до суду також було надано пояснення у справі, в яких зазначила, що позивачем жодним чином не доведено, що його право та інтереси щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною було порушено відповідачем, тому вважає таке звернення позивача до суду є передчасним та необґрунтованим.

Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були сповіщенні належним чином.

Представник відповідача наполягав на розгляді справи за відсутністю позивача та його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки сторін та представників суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

У шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеса по справі№ 520/15441/17 від 24 квітня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2021 року у справі № 947/4838/21 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю за її місцем проживання. що підтверджується відповідною довідкою, виданою головою правління ОСББ «Армійський» про склад сім`ї від 02.02.2023 року № 1/02, в якій зазначено, що ОСОБА_2 проживає за вищевказаною адресою разом з дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № П4-14987-ф/л, виданою департаментом надання адміністративних послуг ОМР.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23.12.2021 року у справі № 947/14830/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17.05.2021 року та до повноліття дитини.

З висновку Органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.10.2024 року № 01-11/1702/1вих., вбачається, що Орган опіки рекомендував визначити способи участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи стан здоров`я дитини, розпорядок дня дитини, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини:

- шляхом встановлення необмеженого часу спілкування батька з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку із застосуванням комп`ютерних технологій та гаджетів, доступних для віку дитини, що включає в себе соціальні мережі, та не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином з урахуванням режиму дня, що забезпечує гармонійний та здоровий розвиток дитини до 20 години 00 хвилин.

Водночас судом в режимі відеоконференції було заслухано думку батька дитини ОСОБА_1 щодо обставин справи відносно перешкод у спілкуванні з батьком та визначення способу участі батька в його житті.

Відповідач зазначив, що дійсно тривалий час проживає та знаходиться в республіці Індонезія, що пов`язано з робочою необхідністю. Позивач, також зазначив, що бачить спілкування з сином та приймання участі у його житті наступним шляхом:

- необмеженого спілкування батька із сином засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку із застосуванням комп`ютерних технологій та гаджетів, доступних для віку, що включає в себе соціальні мережі, та не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином з урахуванням режиму дня до 22 години 00 хвилин;

- спільний відпочинок у літній або в інший період протягом року батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , без присутності матері - ОСОБА_2 , з метою його оздоровлення в місці проживання батька в республіці Індонезії або в іншому погодженому з матір`ю ОСОБА_2 , місці протягом двох тижнів щороку за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 ;

- особисті зустрічі батька - ОСОБА_1 , з сином - ОСОБА_3 , без присутності матері - ОСОБА_2 , два дні на тиждень, в рекреаційних зонах та місцях загального відпочинку і дозвілля тривалістю 2-4 години під час перебування ОСОБА_1 в Україні за погодженням шляхом повідомлення про це ОСОБА_2 засобами телефонного чи електронного зв`язку.

Крім цього, у судовому засіданні судом було заслухано пояснення матері ОСОБА_2 щодо обставин справи відносно перешкод у спілкуванні сина - ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідачка зазначила, що Вона не проти спілкування сина з батьком, проте сам Позивач не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні.

Також, Відповідачка зазначила, що Позивач з моменту розлучення вихованням дитини не займався, фактично не приймав будь-якої участі у фізичному, інтелектуальному та духовному розвитку дитини, три рази знайомився з дитиною, на протязі майже двох років не бачиться та не спілкується з сином. З Відповідачкою жодного зв`язку не підтримує та коли необхідно вирішити якісь нагальні питання стосовно дитини (оформлення документів, реєстрація за місцем проживання, виїзд за кордон на відпочинок), на повідомлення Відповідачки не реагує, всі питання щодо виховання дитини Відповідачка вирішує самостійно, зокрема підтверджується відповідними довідками, а саме:

- довідкою з ГО «Футбольний Клуб «ФУТИ КИДЗ», в якій зазначено, що саме Відповідач тричі на тиждень водить сина на заняття, батька ОСОБА_6 не бачили, навчанням та розвитком сина батько не цікавиться;

- довідкою міжнародного центру професійної освіти, в якій зазначено, що з 01.10.2021 року ОСОБА_6 відвідує заняття, саме мати водить сина на заняття англійською мовою двічі на тиждень, батька ОСОБА_6 не бачили, навчанням та розвитком сина батько не цікавиться;

- довідкою групи підготовки, в якій зазначено, що ОСОБА_6 з 01.10.2021 року відвідує заняття, на які його приводить мати, батько ОСОБА_6 ніколи хлопчика не приводив на заняття, ніколи не забирав після занять, під час новорічного свята захід не відвідував, навчанням та розвитком сина батько не цікавиться.

- декларацією № 0001-860А-32А0 КНП «Дитяча міська поліклініка №4 «ОМР», що саме Позивачка піклується про здоров`я дитини.

Зважаючи на вік малолітньої дитини та на те, що країна місця проживання батька знаходиться на значній відстані, Судом було запропоновано Позивачу мирним шляхом вирішити даний спір та розглянути можливість вибору для зустріч з сином альтернативної країни, яка знаходиться ближче до України та узгодити умови перебування дитини під час перебування за кордом з батьком, супровід дитини та інші питання з Відповідачкою.

Позивачем було залишено поза увагою пропозиція суду щодо врегулювання спору мирним шляхом.

Оцінюючи обставини справи суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Тобто, права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України(стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 2ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до абзацу другого Принципу 7 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

Виходячи із гарантій, передбачених ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при вирішенні спорів щодо участі батька (матері) у вихованні (піклуванні) дитини необхідно брати до уваги інтереси, а також права та свободи всіх залучених сторін і, що більш важливо, - основні інтереси дитини та її права. Якщо існує можливість того, що контакти з батьком (матір`ю) можуть завдати шкоди інтересам дитини або становити втручання в її права, саме відповідні національні органи зобов`язані забезпечити справедливу рівновагу між ними.

При цьому вирішальне значення має те, чи вжили відповідні національні органи всіх необхідних заходів для того, щоб сприяти налагодженню контактів тією мірою, якою вимагати цього від них було б доцільно за наявних конкретних обставин кожної справи. Відповідно до ч.2ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Hunt v. Ukraine» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Суд при винесенні рішення враховує поведінку сторін під час розгляду справи, приймає до уваги докази, долучені до матеріалів справи, а також рекомендації встановлені органом опіки та піклування.

Враховуючи викладене, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, необхідно враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Виходячи з наведеного, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт.

Отже, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, яким визначено графік побачень позивача з дитиною, що повністю відповідає інтересам малолітніх дітей, тому саме такий графік побачень суд приймає до уваги і визначає позивачу для побачення з дітьми наступний графік.

Визначаючи порядок побачень батька з дітьми, суд виходить з того, батько наразі проживає за межами України. Отже, потенційне спілкування батька з дитиною за допомогою телефонного зв`язку є найбільш прийнятним способом спілкування сина з батьком, однак з урахуванням думки дитини.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що вразі відповідного волевиявлення та за наявності відповідних підстав (доведених) позивач не позбавлений можливості звернутись до вповноважених органів задля вирішення питання щодо додаткової участі у спілкуванні з дитиною. Крім того, позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням віку, стану здоров`я, доведеної зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. Тобто, з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому право змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Вимога позивача щодо можливості побачень батька з дитиною в Україні ускладняється фактом того, що батько на теперішній час проживає за кордоном, тому суд приходить до висновку, що порядок виконання вищезазначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини в частині особистих зустрічей доцільно відстрочити.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні з дитиною малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення необмеженого часу спілкування батька з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку із застосуванням комп`ютерних технологій та гаджетів, доступних для віку дитини, що включає в себе соціальні мережі з урахуванням режиму дня, що забезпечує гармонійний та здоровий розвиток дитини до 20 год. 00 хв. з урахуванням думки дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 14.04.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

04.04.25