КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/513/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Білоптторг»: 2 995 083 грн 00 коп. основного боргу та 2 995 083 грн 00 коп. пені за договором підряду № 27/12 від 27 грудня 2010 року; 2 649 023 грн 00 коп. основного боргу та 1 351 001 грн 73 коп. пені за договором підряду № 01/10 від 01 жовтня 2010 року; 2 961 749 грн 00 коп. основного боргу та 2 961 749 грн 00 коп. пені за договором підряду № 30/06 від 30 червня 2011 року, а всього, заборгованість в розмірі 15 913 688 грн 73 коп., тобто по 7 956 844 грн 37 коп., з кожного.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Білоптторг» судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно частини 1 статті 354 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення ухвалено 12 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано лише 21 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку, що становить 1 рік 1 місяці 9 днів.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, ОСОБА_1 зазначав, що він не був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції та не був залучений як його учасник, про рішення Шевченківського районного суду від 12.12.2023 дізнався 18.02.2025 коли ознайомився з рішенням на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень».

Наголошував на тому, що 10 лютого 2022 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ним, як поручителем, було укладено договір поруки за яким він поручився за виконання ОСОБА_4 зобов`язань за Інвестиційним договором в сумі 300 000 грн., згідно з умовами якого з 2010 фінансувались всі витрати пов`язані з проведенням ремонтних робіт у будівлі гуртожитку за адресою : АДРЕСА_1 .

Вважає, що у разі стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у нього як поручителя ОСОБА_4 виникають відповідні майнові зобов`язання, а тому рішення суду першої інстанції стосується його прав та інтересів.

Колегія суддів відхиляє доводи зазначені апелянтом ОСОБА_1 , як причину поважності пропуску строку.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

20 вересня 2022 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Завалій та інші проти України», у якому з огляду на свою практику у справах «Пономарьов проти України» (заява№ 3236/03 від 3 квітня 2008 року) та «Устименко проти України» (заява № 32053/13 від 29 жовтня 2015 року) констатував порушення Україною, в тому числі і щодо самої особи, яка звернулася за пунктом 1 статті 6 Конвенції, порушення принципу юридичної визначеності (пункти 6, 7 рішення), та вказав на те, що суди у справах заявників, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством десятиденного строку для апеляційного оскарження.

В цьому разі установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду таких справ сприяє досягненню юридичної визначеності у правовідносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити судове рішення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, воно набирає чинності та пред`являється до виконання зацікавленою особою. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

За таких обставин поважними причинами пропуску цього строку можуть бути визнаними лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2023 року, зроблених під час розгляду справи № 643/5369/16, відновлення апеляційного провадження ініційованого особою з пропуском строків є порушенням процесуального законодавства та порушенням основних принципів судочинства.

Згідно до Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам від 19 січня 2000 року № R (2000) 2 «Щодо повторного розгляду або поновлення провадження у певних справах на національному рівні після прийняття рішень Європейським судом з прав людини» повторний розгляд справи, включаючи поновлення провадження, рекомендовано застосовувати, особливо:

- коли потерпіла сторона і далі зазнає негативних наслідків від рішення, ухваленого на національному рівні;

- наслідків, щодо яких справедлива сатисфакція не була адекватним засобом захисту і які не можна виправити інакше ніж через повторний розгляд або поновлення провадження;

- коли рішення суду спонукає до висновку, що оскаржене рішення національного суду суперечить Конвенції по суті, або в основі визнаного порушення лежали суттєві процедурні помилки чи положення, які ставлять під серйозний сумнів результат оскарженого провадження на національному рівні.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт посилається на поважність причин пропуску ним строку з тих підстав, що йому не було відомо про судовий процес й про оскаржуване рішення дізнався лише в лютому 2025 року, що спростовується доданим до апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 23 грудня 2024 року у справі № 523/14446/24, за змістом якого сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення посилаючись саме на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2023.

Окремо апелянтом зазначено, що у зв`язку з прийняттям вказаного рішенням позивач звернувся до суду, що свідчить про те, що йому достовірно було відомо про розгляд вказаної справи і про оскаржуване рішення значно раніше ніж він стверджує.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості.

Ухала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко
Судді Є.П. Євграфова Т.О. Писана