Справа № 477/2837/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.04.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Звягіної О.В. за участю секретаря судового засідання Шутєєвої Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу № 477/2837/24 за позовом «Моторного (транспортне) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

«Моторне (транспортне) страхове бюро України» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову в заяві зазначено, що 10.01.2022 о 18:30 год. в населеному пункті с. Возсіятське, по вул. Покровська, відповідач, керуючи транспортним засобом марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши зупинку біля кафе, не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху транспортного засобу, внаслідок чого вантажний транспортний засіб почав самовільний рух та допустив зіткнення з.електричною опорою N 27, що перебуває на балансі AT «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» (надалі також - «Потерпілий»), що підтверджується Довідкою №01.01/01-26-337 від 19.01.2023. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Наведені обставини було перевірено та достовірно встановлено Жовтневим районним судом Миколаївської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення №477/139/22. Рішенням зазначеного суду від 17.02.2022, вина відповідача була повністю доведена судом, відповідач свою вину визнав, і його визнано винним у скоєнні ДТП.

Оскільки, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 23.01.2023 представник потерпілого, на підставі Довіреності №01.01/01-47/57 від 03.01.2023 року, звернувся до позивача із відповідною заявою про страхове відшкодування. За результатами звернення представника потерпілого та розгляду його заяви, позивачем було відкрито регресну справу N 90067.

Представник потерпілого разом із заявою про відшкодування шкоди, надав позивачу довідку про вартість виконаних робіт та витрат за січень 2022 р. Відповідно до вказаної довідки, вартість виконаних робіт із ремонту пошкодженої внаслідок ДТП електроопори, становить 15 122,39 грн. з урахуванням ПДВ. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі довідки № 1 від 03.05.2023 та наказу № 3/8179 від 04.05.2023 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 15122,39 грн. Позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілому, завдана відповідачем. Загальний розмір витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу складає 15122,39 грн.

З огляду на викладене, а також у зв`язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звертається із даним позовом до суду та просить задовольнити його вимоги повністю.

Позов надійшов до Жовтневого районного суду Миколаївської області 08.11.2024 року. 12.02.2025 року ухвалою цього суду зазначену справу було передано за підсудністю до Баштанського районного суду Миколаївської області.

25.03.2025 року Баштанським районним судом Миколаївської області відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі, проти заочного рішення не заперечував.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений, будь яких заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву не подав

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин та приймаючи до уваги, що відповідач цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України гарантує кожній особі можливість захистити своє цивільне право у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 статті 16 цього ж Кодексу надає кожній особі право звертатися до суду для захисту своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року Жовтневим районним судом Миколаївської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення №477/139/22, вина ОСОБА_1 була повністю доведена та його визнано винним у скоєнні ДТП, що сталося 10.01.2022 о 18:30 год. в населеному пункті АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки на момент ДТП відповідач не мав чинної страховки цивільної відповідальності, представник потерпілого 23.01.2023 звернувся до позивача за відшкодуванням збитків згідно зі ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач відкрив регресну справу № 90067. До заяви представник потерпілого додав довідку про вартість ремонту електроопори за січень 2022 р. на суму 15 122,39 грн.

Позивач, керуючись ст. 41 Закону та на підставі довідки № 1 від 03.05.2023 і наказу № 3/8179 від 04.05.2023, відшкодував потерпілому 15 122,39 грн. У досудовому порядку позивач 08.05.2023 звертався до відповідача з вимогою про відшкодування, але оплати не отримав.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до підпункту а пункту 41.1.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).

Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин суд дійшов висновку про виникнення у Моторного (транспортного) страхового бюро України права майнової вимоги у порядку регресу до відповідача і про стягнення з останнього суми сплаченого страхового відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,76-80,81,89,141,263-265,274,279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» (, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бул., 8, р/р IBAN НОМЕР_2 ) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 15122,39 грн. (п`ятнадцять тисяч сто двадцять дві гривні 39 коп.)

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь «Моторного (транспортного) страхового бюро України» (, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бул., 8, р/р IBAN НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 3028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: