Справа № 522/2197/13-ц
Провадження № 4-с/522/22/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової Ольги Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової Ольги Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_2 , у якій скаржник просив:

-визнати неправомірними дії державного виконавця Білгород-дністровського відділу державної виконавчої служби у білгород-Дністровському районі Одеської області південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової О.А. щодо не вчинене дій з направлення до Головного центру обробка спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідної постанови, якою припиняється виконання постанови Другого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 ВП № 44699843 (винесена в паперовому вигляді), що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/2197/13-ц , виданого 04.04.2013 Приморським районним судом міста Одеси;

-зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направити до Головного центру обробку спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідної постанови, якою припиняється виконання постанови Другого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про встановлення тимчасово обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 ВП № 44699843 (винесено в паперовому вигляді), що винесено при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013 Приморським районом судом м. Одеси.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/2197/13-ц з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 29.01.2013 щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнуті додаткові витрати у розмірі 300 гривень, починаючи з 29.01.2013 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 522/2197/13-ц. На підставі цього виконавчого листа 10.09.2014 Другим приморським відділом ДВС Одеського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 44699843. В межах даного виконавчого провадження боржникові було нараховано заборгованість зі сплати аліментів та застосовано обмеження у праві виїзду за кордон. Дізнавшись про наявні обмеження та вжиті заходи з примусового виконання рішення, боржник надав до відділу квитанції, що підтверджують самостійне виконання ним рішення, внаслідок чого всі обмеження та штрафи було скасовано відділом самостійно. 09.07.2021 вказане виконавче провадження передано до виконання до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заборгованість по аліментам за даним виконавчим провадження відсутня. Однак заборона права виїзду за кордон ОСОБА_1 є чинною до сьогоднішнього дня. Постанова про скасування заходів обмеження вжитих щодо боржника до органу ДПС України в паперовому вигляді не направлялась, внаслідок чого порушуються права скаржника.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали скарги передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою суду від 17.03.2025 скаргу прийнято до розгляду та скаргу призначено до судового розгляду на 01.04.2025.

28.03.2025 до суду від Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без присутності представника відділу, а також надійшли витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження.

У судове засідання 01.04.2025 з`явився представник скаржника. Інші учасники справи не з`явились. У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення стягувача про дату, час і місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 16.04.2025.

У судове засідання 16.04.2025 з`явився представник скаржника. Інші учасники справи не з`явились. Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

16.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та повідомив дату та час проголошення повного судового рішення 23.04.2025.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, вислухавши доводи учасників справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 14 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (надалі по тексту ЄСПЛ), яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту Закон № 1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII).

Згідно ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Згідно абзацу другого пункту 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (надалі Інструкція № 512/5) за наявності обставин, передбачених абзацом першим або шостим частини дев`ятої статті 71 Закону, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (п. 2 розділу ХІІІ Інструкції № 512/5).

Відповідно до п. 4 розділу ХІІІ тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України на підставі пунктів 19, 20 розділу III, пункту 16 розділу VIII, пункту 6 розділу XVI цієї Інструкції.

Згідно п. 19 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання, постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, якщо таке обмеження застосовувалось, а також постанову про зняття майна з розшуку в разі винесення у виконавчому провадженні постанови про розшук транспортного засобу боржника.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України № 256/5/65 від 30.01.2018 (надалі Порядок № 256/5/65) подання формуються в Системі на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно п. 5 розділу IV Порядку № 256/5/65 інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі:

винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України на підставі пунктів 19, 20 розділу III, пункту 16 розділу VIII, пункту 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5);

скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим документом про стягнення аліментів.

Після реєстрації в Системі документа, на підставі якого здійснюється вилучення інформації з бази даних, та супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису зазначена інформація передається виконавцем за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Уповноважений орган Держприкордонслужби після розгляду документів, зазначених у пунктах 4, 5 цього розділу, приймає їх до виконання та вилучає інформацію про особу з бази даних або обґрунтовано відмовляє у прийнятті до виконання не пізніше трьох робочих днів (п. 6 розділу IV Порядку № 256/5/65).

Відповідно до п. 7 розділу IV Порядку № 256/5/65 державний або приватний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення уповноваженого органу Держприкордонслужби про відмову у прийнятті до виконання документів, зазначених у пунктах 4, 5 цього розділу, вживає заходів щодо усунення причин відмови.

Згідно п. 8 розділу IV Порядку № 256/5/65у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють інформаційний обмін згідно із цим Порядком, уповноважений орган Держприкордонслужби надсилає інформацію в паперовому вигляді на поштові адреси органу державної виконавчої служби, державний виконавець якого виніс відповідну постанову, приватного виконавця з подальшим обов`язковим унесенням такої інформації до Системи в день усунення причин, що перешкоджали інформаційному обміну.

Отже, державний виконавець зобов`язаний направити уповноваженому органу Державної прикордонної сулжби України постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України та у разі отримання повідомлення уповноваженого органу Держприкордонслужби про відмову у прийнятті до виконання документів, які є підставою для вилучення з бази даних інформації про обмеження у праві виїзду за кордон, не пізніше наступного робочого дня вжити заходів щодо усунення причин відмови.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2013 у справі № 522/2192/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 29.01.2013, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати щомісячно у розмірі 300 гривень, починаючи з 29.01.2013, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання зазначеного рішення суду 04.04.2013 видано виконавчий лист № 522/2197/13-ц.

Постановою державного виконавця Романської О.Л. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.09.2014 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013 Приморським районним судом м. Одеси, виконавче провадження № 44699843.

Постановою головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.02.2018 у виконавчому провадженні № 44699843 встановлено боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно п. 4 розділу ХІІІ Інструкції № 512/5 (в редакції, чинній станом на 08.11.2018) тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Тобто, встановивши факт відсутності заборгованості ОСОБА_1 зі сплати періодичних платежів, державний виконавець зобов`язаний був винести постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи за межі України.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 08.11.2018 встановлено, що станом на 08.11.2018 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та постановлено скасувати заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконання виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Докази направлення зазначеної постанови уповноваженому підрозділу Державної прикордонної служби України в матеріалах справи відсутні.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05.06.2019 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.09.2019 встановлено, що станом на 19.09.2019 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 відсутня та постановлено скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлене постановою (постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України 05.06.2019 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Скальською Л.В. № 44699483), постанову надіслати до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України для виконання, сторонам виконавчого провадження для відома.

Постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової Ольги Анатоліївни від 26.08.2021 встановлено, що на виконання до відділу надійшло виконавче провадження ВП № 44699843 та прийнято виконавче провадження № 44699843 з примусового виконання виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2023.

01.08.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, у якій просив спрямувати на адресу ДПСУ постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України ОСОБА_1 .

Листом вих. № 76537/23.1-57 від 05.08.2024 Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив представника про те, що 19.09.2019 було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Листом вих. № 19-64806/18/24-Вих від 20.09.2024 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив Білгород-Дністровський відділ ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що на підставі постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 19.09.2019 ВП № 44699843 було вилучено 19.09.2019 з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України безпосередньо державним виконавцем відділу з використанням кваліфікованого електронного підпису за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. В той же час в Державній прикордонній службі України продовжує виконуватись постанова Другого приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 ВП № 44699843 (винесена в паперовому вигляді).

Згідно розрахунку заборгованості від 03.10.2024, здійсненого державним виконавцем Абловою О., встановлена переплата по аліментах ОСОБА_1 по заочному рішенню по стягненню аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 8179,96 гривень.

07.10.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, у якій просив спрямувати на адресу ДПСУ постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України ОСОБА_1 , встановленого постановою від 19.02.2018.

Листом вих. № 102028 від 08.11.2024 Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив представника про те, що 08.11.2018 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання.

Відповідно до п. 19 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання, постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, якщо таке обмеження застосовувалось, а також постанову про зняття майна з розшуку в разі винесення у виконавчому провадженні постанови про розшук транспортного засобу боржника.

Доказів вжиття заходів щодо направлення уповноваженому органу Державної прикордонної служби постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, встановленого постановою від 19.02.2018, відділ державної виконавчої служби не надав. У матеріалах виконавчого провадження № 44699843 відповідні докази відсутні.

Враховуючи, що станом на 08.11.2018 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 08.11.2018 постановлено скасувати заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконання виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013, станом на 03.10.2024 державним виконавцем Білгород- Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлена переплата по аліментах ОСОБА_1 у сумі 8179,96 гривень, однак не вжито заходів з направлення до уповноваженого органу Державної прикордонної служби України постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, встановлених щодо ОСОБА_1 , що призвело до порушення права скаржника, суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Отже, невчинення державним виконавцем дій, які він мав вчинити, але не вчинив, є бездіяльністю.

В той же час у прохальній частині скарги представник скаржника просить визнати неправомірним дії державного виконавця щодо невчинення дій з направлення до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідної постанови, що за своєю суттю є вимогою про неправомірною бездіяльності.

У постанові від 21.10.2021 у справі № 137/731/17 Верховний Суд зазначив, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що визнанню протиправною підлягає саме бездіяльність державного виконавця, при цьому відповідне формулювання у резолютивній частині ухвали не є виходом за межі позовних вимог, а є лінгвістично вірним викладенням суті заявлених скаржником вимог.

Керуючись ст.ст.2,4,5,76-83,89, 260, 447, 450 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 дії (бездіяльність) державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової Ольги Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аблової О.А., яка полягає у не направленні до уповноваженого органу Державної прикордонної служби України постанови, якою припиняється виконання постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України від 19.02.2018, ВП № 44699843, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013 Приморським районним судом м. Одеси.

Зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направити до уповноваженого органу Державної прикордонної служби України постанову, якою припиняється виконання постанови Другого Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України від 19.02.2018 ВП № 4469984, винесена при примусовому виконання виконавчого листа № 522/2197/13-ц, виданого 04.04.2013 Приморським районним судом м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА