Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1171/24 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу №275/1171/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Миколайчука П.В. в селищі Брусилів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізнес Позика», позивач, товариство) звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №465463-КС-002 про надання кредиту від 30 травня 2023 року, що становить 32 900,94 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 500,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 21 309,39 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 091,55 грн. Також вирішити питання щодо судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 30 травня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №465463-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Цього ж дня Товариство направило ОСОБА_1 пропозицію укласти договір про надання кредиту. Остання прийняла пропозицію щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8947 на номер телефону НОМЕР_1 , котрий боржницею було відправлено.

Вказував, що відповідно до п.1 кредитного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надано позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором та правилами про надання грошових коштів у кредит.

Стверджував, що згідно з умовами кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15957313 процентів за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 .

Разом з тим, 16 червня між Товариством та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №165463-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов додаткової угоди, кредит збільшується на 4 000,00 грн (загальна сума неповернутого кредиту та додаткового кредиту склала 12 000 грн). Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 600,00 грн, орієнтована процентна ставка 11 652,79%, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 22 425,41 грн.

ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а лише частково сплатила кошти в розмірі 3 600 грн, чим вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору.

Станом на 02 жовтня 2024 утворилась заборгованість в розмірі 32 900,94 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 500,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 21 309,39 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 091,55 грн.

Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 18 825, 41 грн боргу за кредитним договором №465463-КС-002 від 30 травня 2023 року та судовий збір у розмірі 1 386,06 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник ТОВ «Бізнес Позика» в частині відмови у задоволенні вимог, подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати у вказаній частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки місцевого суду зазначені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що місцевий суд дійшов до хибного ототожнення процентів, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов кредитного договору та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк.

Зазначає, що строк, на який надається кредит - 16 тижнів, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957313%, фіксована, загальний розмір надано кредиту - 8 000, 00 грн., термін дії договору - до 19 вересня 2023 року, комісія за надання кредиту 1 500,00 грн. Розмір комісії встановлений п.2.5 договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Пунктом 3.2.2. договору визначено, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору.

При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості, який розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі.

Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість без порушень з повним дотриманням графіку платежів визначеного в графіку, дійсно треба було б сплатити проценти у загальній сумі 9 055,55 грн., оскільки у такому випадку з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховується кожного дня проценти, зменшується.

Однак, боржником (позичальником) було сплачено лише два платежі на погашення кредиту у загальній сумі 3 600,00 грн за Договором № 465463-КС-002 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 Договору.

Згідно графіку платежів ОСОБА_1 мала зробити другий плановий платіж 27 червня 2023 року, у розмірі 3 210,00 грн погашення заборгованості, але він не був здійснений.

Тобто, прострочення кредиту почалось з 28 червня 2023 року, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня прострочення - з 05 липня 2023 року почалось нарахування процентів по стандартній процентній ставці - 2,00000000% в день, а саме з 05 липня 2023 року по 19 вересня 2023 року включно і після 19 вересня 2023 року не нараховувались.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 21 309,39 грн включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15957313% у сумі 2 829,39 грн у період з 30 травня 2023 року по 04 липня 2023 року (включно), а також нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 18 480,00 грн у період з 05 липня 2023 року по 19 вересня 2023 року (включно).

Разом з тим, зазначає, що з розрахунку видно, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять до складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 19 вересня 2023 року не нараховувались. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що 18 серпня 2023 року їх розмір залишився незмінним 21 309,39 грн.

Вважає, що розрахунок заборгованості наданий ними по кредитному договору №465463-КС-002 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для стягнення відсотків поза спливом строку, на який надавався кредит (до 19.09.2023) та, відповідно, поза погодженими розмірів, тому вимога позивача в частині стягнення відсотків у розмірі, більшому за 9055,55 грн є безпідставною.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком місцевого суду, мотивуючи наступним.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 травня 2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту №465463-КС-002 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: тип кредиту - кредит; строк кредиту - 16 тижнів; процентна ставка за кредитом - в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15957313 фіксована; комісія за надання кредиту - 1 200,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 8 000,00 грн.; термін дії договору - до 19 вересня 2023 року; орієнтована загальна вартість наданого кредиту - 16 800,00 грн.; орієнтована реальна річна процентна ставка - 12 126,10 % процентів (а.с. 20-24).

ТОВ «Бізнес Позика» 30 травня 2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 465463-КС-002 про надання кредиту (а.с. 25-29).

Цього ж дня відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 465463-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 30-34).

Зі своєї сторони Товариство направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8947 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено (а.с. 40-41).

Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozyka.com/) від 06 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , зазначено адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, дату та місце народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту 8 000,00 грн., дату отримання кредиту 30 травня 2023 року, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_2 (а.с. 43).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надано позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника вище зазначену суму, що підтверджується інформаційною довідкою від 10 жовтня 2024 року (а.с. 44).

Разом з тим, із матеріалів справи також убачається, що 16 червня 2024 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 465463-КС-002 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», за яким сторони підтвердили, що станом на 16 червня 2023 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 8 000,00 грн, сума несплачених процентів - 278,31 грн, сума несплаченої комісії - 491,55 грн (а.с. 37).

ТОВ «Бізнес Позика» 16 червня 2023 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду №1 до Договору № 465463-КС-002 про надання кредиту та через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1206 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено (а.с. 38-39).

Згідно паспорта споживчого кредиту позичальник ознайомилась з умовами кредитування, загальними витратами, орієнтованою вартістю кредиту, та порядком повернення кредиту, штрафними санкціями у разі прострочення платежів та підписала його одноразовим ідентифікатором UA-7671 (а.с. 35-36).

Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди №1 до Договору № 465463-КС-002 про надання кредиту від 30 травня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» збільшує позичальнику кредит на 4 000,00 грн. За умовами додаткової угоди №1 до Договору реальна річна процентна ставка - 11 652,79%, комісія за надання додаткового кредиту - 600 грн, загальний розмір наданого кредиту - 12 000,00 грн, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 22 425,41 грн. Додаткова угода № 1 містить графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка (а.с. 37).

Як убачається з паспорта споживчого кредиту, строк кредиту - 96 днів (а.с. 35).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надано позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника вище зазначену суму, що підтверджується інформаційною довідкою від 10 жовтня 2024 року (а.с. 45).

Із даних довідок слідує, що 30 травня 2023 року та 16 червня 2023 року було перераховано кошти в сумі 8 000,00 грн та 4 000,00 грн, а всього 12 000,00 грн ОСОБА_1 , згідно кредитного договору №465463-КС-002 від 30 травня 2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , банк картки отримувача - ПриватБанк.

Зазначені обставини підтверджуються наданою АТ «Приват Банк» інформацією від 10 жовтня 2024 року, з якої встановлено, що картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Даною випискою по банківській карті ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 за період з 30 травня 2023 року по 19 вересня 2023 року здійснювалися банківські операції по зняттю та поповненню рахунка, в тому числі - 30 травня 2023 року на суму 8 000,00 грн та 16 червня 2023 року на суму 4 000,00 грн ( а.с. 147-148).

Проте, відповідач не виконала свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку заборгованості станом на 02 жовтня 2024 року становить 32 900,94 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 500,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 21 309,39 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 091,55 грн (а.с.13-16).

Відповідно до довідки про стан заборгованості від 04 жовтня 2024 року за кредитним договором №465463-КС-002 від 30 травня 2023 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 32 900,94 грн, яка складається: заборгованості за кредитом - 10 500,00 грн, заборгованість по відсоткам - 21 309,39 грн, заборгованість по комісії - 1 091,55 грн (а.с. 17).

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. Впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норм права.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2022 року у справі № 947/25785/19 (провадження № 61-3732св22) зроблено висновок, що: «за змістом ст.526, ч.1 ст.530, ст.610 та ч.1 ст.612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України.

Із розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачкою було внесено два платежі в загальній сумі 3 600,00 грн на погашення кредиту.

Порядок та умови надання кредиту, а також періодичність внесення платежів визначені в пункті 3 Договору.

Пунктом 2 визначено розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 8 000,00 гривень, строк кредиту 16 тижнів, процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована; комісія за надання кредиту 1 200,00 грн, строк договору до 19 вересня 2023 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання перед ТОВ виконувала неналежним чином, в зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість з несплати тіла кредиту в розмірі 10 500,00 грн. та процентів в розмірі 21 309,39 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що проценти за користування ОСОБА_1 кредитом нараховувалися в межах дії договору за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15957313% (з 30 травня 2023 року по 04 липня 2023 року). У період з 05 липня 2023 року по 19 вересня 2023 року нараховані проценти за договором за стандартною процентною ставкою 2,00000000 у розмірі 21 309,39 грн. і після цього не збільшувалися (а.с.12 зворот). Зазначений розрахунок не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

Враховуючи часткове погашення заборгованості ОСОБА_1 , розмір заборгованості за процентами станом на 19 вересня 2024 року становив 21 309,39 грн., про стягнення яких просив позивач. Після вказаної дати ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало відповідачці проценти.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору повністю відповідає умовам договору та вимогам законодавства, відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором. Самою відповідачкою не оспорений розмір процентів.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач здійснював нарахування ОСОБА_1 процентів поза межами строку дії договору.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скарга є обгрунтованою і підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом у сумі 14 075,53 грн слід скасувати та ухвалити у вказаній частині нове судове рішення про задоволення вказаної вимоги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів вважає необхідним стягнути із відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» 2 422,4 грн судового збору, сплаченого позивачем у суді першої інстанції, та 3633,6 грн судового збору, внесеного за подання апеляційної скарги, а всього 6 056,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись статтями 258, 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення процентів за користування кредитом та розподілу судових витрат - скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором №465463-КС-002 від 30 травня 2023 року у розмірі 14 075,53 грн та 6 056,00 грн судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді