Справа №760/5995/25 Провадження №2-з/760/158/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Тесленко І.О., розглянувши заяву Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича до Київської міської ради, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні об`єктом екомережі-земельною ділянкою водного фонду,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва, звернувся керівник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександр Георгійовичз позовною заявою до Київської міської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні об`єктом екомережі-земельною ділянкою водного фонду.

06 березня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 07 березня 2025 року.

Судом в порядку ч. 2 ст. 27 ЦПК України направлявся запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження юридичної особи. Відповідь на такий запит надійшла до суду 13 березня 2025 року.

Крім того, судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 13 березня 2025 року.

Ухвалою від 14 березня 2025 року позовну заяву Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича до Київської міської ради, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні об`єктом екомережі-земельною ділянкою водного фонду, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче засідання.

15 квітня 2025 року до суду від Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі, яка обгрунтована наступним.

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває справа №760/5995/25 за позовом керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави до Київської міської ради та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду по АДРЕСА_1. Позов прокурора мотивовано тим, що спірна земельна ділянка площею 0,10 га (кадастровий номер :72:536:0112) по АДРЕСА_1 повністю потрапляє в прибережну захисну смугу річки Нивка, а отже відповідно до норм земельного та водного законодавства відноситься до земель водного фонду та не може бути передана у приватну власність для цілей забудови.

Водночас, рішенням Київської міської ради № 922/922 від 18.12.2008, зокрема, п. 973 Додатку 1, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду та передано громадянці ОСОБА_1 у приватну власність спірну земельну ділянку в межах прибережної захисної смуги для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тобто для цілей, які прямо суперечать вимогам ст. 61 Земельного кодексу України та ст. 89 Водного кодексу України.

У подальшому, державним реєстратором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Урдюк О.Ю. на підставі вищевказаного рішення Київської міської ради від 18.12.2008 № 922/922, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25.08.2021 індексний номер: 59996497 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Натомість встановлено, що п. 973 Додатку 1до рішення Київської міської ради від 18.12.2008 № 922/922 прийнято в порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. 178 Цивільного кодексу України, ст. ст. 21, 58-61, 83, 123 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 85, 88, 89 Водного кодексу України, оскільки існує імперативна законодавча заборона на передачу земель водного фонду у приватну власність громадян, а тому відповідно до ст. ст. 16, 21 Цивільного кодексу України вказаний пункт Додатку 1 до рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку, а спірна ділянка підлягає поверненню її законному власнику

Враховуючи вищевказане та беручи до уваги, що в силу законодавства спірна земельна ділянка не може перебувати у приватній власності із виникненням приватного володільця, тому права територіальної громади міста Києва на реалізацію усіх правомочностей власника щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею, підлягають захисту шляхом скасування рішення державного реєстратора № 59996497 від 25.08.2021 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 із закриттям розділу у Державному реєстрі.

Крім того, при здійсненні державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі невірно визначено її цільове призначення, оскільки вона належить до земель водного фонду та знаходиться в межах прибережної захисної смуги річки Нивка.

Тому, з огляду на незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі як землі житлової та громадської забудови та визначення її цільового призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та реєстрації речових прав за ОСОБА_1 , прокурором заявлена також вимога про визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :72:536:0112.

Суспільний інтерес у справі полягає у відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землі водного фонду, захист такого права шляхом повернення у комунальну власність земель водного фонду, що незаконно вибули з такої власності. Також, позов прокурора у даній справі спрямований на захист конституційних прав мешканців міста Києва на безпечне довкілля, недопущення погіршення екологічної ситуації та забудови земельних ділянок водного фонду - прибережних захисних смуг, що беззаперечно кореспондується з державним інтересом. Таким чином, необхідність захисту інтересів держави у даній справі зумовлена прийняттям органом місцевого самоврядування незаконного рішення щодо розпорядження землею водного фонду, власником якої є територіальна громада столиці. Зокрема, раціональне та ефективне використання земель територіальної громади беззаперечно становить державний інтерес, оскільки є одним із основних принципів розвитку територіальної громади, який полягає у виваженому, плановому використанні земельних ресурсів.

Крім того, в умовах нарощування антропогенних навантажень на природне середовище, розвитку суспільного виробництва і зростання матеріальних потреб виникає необхідність розробки і додержання особливих правил користування водними ресурсами та земельними ділянками водного фонду, раціонального їх використання та екологічно спрямованого захисту. Отже, передача земельної ділянки водного фонду у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто для цілей, які прямо суперечать вимогам законодавства та подальше користування земельною ділянкою особливого статусу та правового режиму всупереч встановленому законодавством порядку, свідчать про нераціональне використання об`єктів права власності Українського народу, що беззаперечно порушує інтереси держави у сфері ефективного і раціонального використання земель водного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час, спірна земельна ділянка, яку передано у власність всупереч встановленому законодавством порядку, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності за ОСОБА_1 .

Державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку водного фонду за ОСОБА_1 , у разі відсутності забезпечення позову, дає право відповідачу здійснювати заходи щодо поділу вказаної земельної ділянки та вчиняти інші дії, а саме вільно нею розпоряджатись, у тому числі, відчужувати третім особам (як фізичним так і юридичним), що в свою чергу може унеможливити виконання судового рішення у вказаній справі, у разі його задоволення. У такому разі, для належного захисту та поновлення порушених прав, позивач буде змушений вживати додаткових заходів, зокрема вирішувати питання щодо збільшення позовних вимог, визначати підсудність вказаного спору та заміни неналежного відповідача у справі, що згідно вимог чинного законодавства можливо лише на стадії підготовчого провадження.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову та може призвести до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Крім того, відсутність на даний час будь-яких дій відповідача, що могли би підтвердити наміри відчужити земельну ділянку, не спростовують наявність у ОСОБА_1 як в одноособового власника можливості вільно розпорядитися нерухомим майном, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Таким чином, враховуючи правомочності власника, які визначені у ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, обґрунтованим є припущення про високу ймовірність відчуження відповідачем спірного майна, що в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача в межах даної справи.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно - земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки об`єкт нерухомості залишається у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися вказаним майном обмежується на певний час, отже має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до розгляду цієї справи по суті. Такий захід забезпечення, як накладення арешту на спірне майно у цій справі має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача в разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Разом з тим, наявність накладеного арешту на спірне нерухоме майно не буде перешкодою для державної реєстрації прав на неї у випадках зазначених у ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи вказане, наявні також правові підстави для застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - земельною ділянкою площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Застосування зазначеного заходу забезпечення пов`язується з обставинами, на які Солом`янська окружна прокуратура міста Києва посилається в обґрунтування пред`явленого позову. Водночас, слід звернути увагу, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно спірного нерухомого майна, то вказане істотно ускладнить чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду, у разі його задоволення. Тому, враховуючи вказане, виправданим, ефективним та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку буде накладення арешту на об`єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 та заборона ОСОБА_1 , іншим уповноваженим особам здійснювати будь-які дії з нерухомим майном, в тому числі пов`язані з державною реєстрацією.

З врахуванням вищенаведеного просив до набрання рішенням у справі № 760/5995/25 законної сили накласти арешт на об`єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будьяким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому у виконанні такого рішення.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Предметом позову, з яким звернувся Керівник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича до Київської міської ради, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні об`єктом екомережі-земельною ділянкою водного фонду, є усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 шляхом: 1) визнання недійсним та скасування пункту 973 Додатку 1 до рішення Київської міської ради від 18.12.2008 № 922/922 про передачу громадянці ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; 2) скасування рішення державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25.08.2021 індексний номер 59996497 та здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на вказане майно із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); 3) скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :72:536:0112 площею 0,1 га по АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі; 4) зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :72:536:0112 по АДРЕСА_1 з приведенням її у придатний до використання стан, а Київську міську раду зобов`язати прийняти вказану земельну ділянку.

Суддя зважає на те, що як вбачається зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також позовної заяви та доданих до неї матеріалів, звернення до суду позивача здійснено з метою захисту інтересів держави та зумовлено прийняттям органом місцевого самоврядування (на думку позивача) незаконного рішення щодо розпорядження землею водного фонду, власником якої є територіальна громада столиці; раціональне та ефективне використання земель територіальної громади беззаперечно становить державний інтерес, оскільки є одним із основних принципів розвитку територіальної громади, який полягає у виваженому, плановому використанні земельних ресурсів.

Враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та його відчуження жодним чином не створює перешкоди та обмеження можливостей відповідача як власника майна користуватися цим майном, та не призведе до невідворотних наслідків.

Накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборона державни реєстраторам здійснювати реєстраційні дії є співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для ефективного захисту прав позивача.

Таким чином, з урахуванням наведеного, беручи до уваги предмет та підстави позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, а також з врахуванням того, що невжиття такого заходу забезпечення позову як арешт майна та заборону проведення реєстраційних дій може призвести до подальшого відчуження спірного майна будь - яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів, суддя дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича до Київської міської ради, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні об`єктом екомережі-земельною ділянкою водного фонду, - задовольнити.

До набрання рішенням у справі № 760/5995/25 законної сили накласти арешт на об`єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

До набрання рішенням у справі № 760/5995/25 законної сили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь - яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :72:536:0112 по АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач:

Солом`янська окружна прокуратура міста Києва (місцезнаходження: 03124, місто Київ, вул. Академіка Шалімова, буд. 3-А, /029);

Боржник:

ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя І.О. Тесленко