Справа № 462/177/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

21 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазора Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 500 /шістнадцять тисяч п`ятсот/ доларів США та 6 282 грн 80 коп судового збору.

09.04.2025 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник позивача адвокат Лазор А.О. подав до суду письмову заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив суд вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 77 481,75 грн. В обґрунтування поданої заяви представник вказує, що 04.04.2025 судом розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої позовні вимоги останнього задоволено у повному обсязі. При зверненні до суду із позовною заявою, у тексті такої позивач зазначав, що понесені ним витрати на правничу допомогу за підготовку позовної заяви становлять 10 000,00 грн та додатково очікує понести витрати у розмірі понад 20 000,00 грн, а точний розмір витрат буде представлений суду виходячи із обсягу витраченого часу для підготовки позиції у справі, отримання необхідних доказів, підготовки процесуальних документів та безпосередньої участі у судових засіданнях. Попередній розрахунок судових витрат обчислюється з урахуванням умов укладеного договору про надання правової допомоги з розрахунку 1 000 грн за одну годину фактично витраченого часу на підготовку необхідних документів та на представництво інтересів позивача у судовому засіданні та окремо оплачується гонорар успіху у розмірі 5 відсотків від суми, яка підлягає стягненню. Просить заяву задовольнити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наведеного, вбачається, що виклик сторін у справі для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим.

Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазора А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі без виклику сторін та відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши доводи заяви та долучені до неї докази на підтвердження викладених в такій обставин, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/177/24, суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи, звертаючись до суду із позовною заявою позивач

ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 175 ЦПК України, у тексті позову повідомив про те, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу за підготовку позовної заяви становить 10 000,00 грн та додатково очікує понести судові витрати у розмірі понад 20 000,00 грн.

04 квітня 2025 року за результатами розгляду цивільної справи № 462/177/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості Залізничний районний суд м. Львова ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 500 /шістнадцять тисяч п`ятсот/ доларів США та 6 282 грн 80 коп судового збору.

У визначений вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представник позивача звернувся до суду з приводу вирішення питання стягнення судових витрат.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідач заперечень до суду щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу не подав.

Поруч з цим, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 02/09 від 02.09.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Ордер» та ОСОБА_1 , додаткової угоди № 2 від 08 січня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 02/09 від 02.09.2022 та ордеру від 22 січня 2025 року на надання правничої допомоги на підставі договору № 02/09 від 02.09.2022, ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Лазором Андрієм Олеговичем. Умовами вказаного Договору № 02/09 від 02.09.2022 погоджено порядок та тарифи надання послуг професійної правничої (правової) допомоги.

Згідно актів про надання правової допомоги № 1/462/177/24 та 2/462/177/24 від 07.04.2025 загальна вартість наданих ОСОБА_1 послуг правничої допомоги адвокатом Лазором А.О. становить 79 481,75 грн, поруч з цим сторонами Договору погоджено визначення вартості наданих послуг правничої допомоги на суму 77 481,75 грн, що підтверджується рахунком на оплату № 07/04 від 07.04.2025.

Так, у відповідності до Акта про надання правової допомоги № 1/462/177/24 від 07.04.2025 вартість наданих послуг правничої допомоги становить 23 000, 00 грн (сторонами досягнуто згоди на суму 21 000,00 грн) та складається із: підготовки та подання заяви про забезпечення позову від 26.02.2024 10 000,00 грн, підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2024 щодо відмови у вжитті заходів забезпечення позову 10 000,00 грн; отримання постанови Львівського апеляційного суду від 17.09.2024 про вжиття заходів забезпечення позову та пред`явлення до виконання у встановленому законом порядку 3 000,00 грн.

Згідно Акта про надання правової допомоги № 1/462/177/24 від 07.04.2025 вартість наданих послуг правничої допомоги становить 56 481,75 грн та складається із послуг представництва інтересів у судових засіданнях, фіксована вартість якого становить 2 500,00 грн на загальну суму 33 981,75 грн та підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості 10 000,00 грн.

Додатковою угодою № 2 до Договору про надання правової допомоги № 02/09 від 02.09.2022 та Протоколом погодження договірної ціни по Договору про надання правової допомоги № 02/09 від 02.09.2022/Додаткової угоди № 2 від 08.01.2024 сторонами домовлено, що представництво інтересів в суді першої інстанції становить також у фіксованому розмірі: 5% від суми вимог, які будуть предметом спору обчислену у гривневому еквіваленті станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції, обов`язок по оплаті за яким настає після проголошення судового рішення.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 року Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19 листопада 2021 року у справі №752/16038/19 (провадження № 61-7905св21).

Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, на переконання суду деякі види робіт мають необґрунтовано завищену вартість, тобто вбачається неспівмірність між заявленим розміром витрат на професійну правничу допомогу на суму 77 481,75 грн та складністю справи, фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), і часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг).

Таким чином, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, беручи до уваги і значний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, про стягнення якої судом ухвалено рішення, в той же час із врахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та задекларованих в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципів пропорційності, розумності і співмірності, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 77 481,75 грн до 14 000 (чотирнадцяти тисяч) гривень, оскільки на думку суду, виходячи із складності даної справи, саме такий розмір витрат правової допомоги є необхідним і неминучим для позивача ОСОБА_1 , який у зв`язку із неможливістю врегулювання спору у досудовому порядку, був змушений до залучення професійної допомоги адвоката таподання позову, а тому заява представника позивача адвоката Лазора А.О. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лазора Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення міститься у справі № 462/177/24.

Суддя: Б.М.Гедз