Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шкирі В.М..,

за участі секретаря Сейко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Парк» Житомирської міської ради про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Парк» Житомирської міської ради про стягнення моральної шкоди в сумі 105803,00 грн

Свох вимоги обгрунтував тим, що 07.07.2023 він, виконуючи розпорядження директора КП «Парк» Житомирської міської ради, щодо відключення фонтану на території набережної р.Тетерів підсковзнувся та впав. При падінні отримав травму ноги. Актом Н-1/П від 12.08.2024 вказано, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. При цьому підприємство проводило розслідування 13 місяців і 5 днів шукаючи причини його падіння. Вважає, що комісія навмисно затягувала розслідування. Крім того, він змушений був звертатися до управління Державної служби з питань праці для того щоб відстояти свої права. Все це завдало йому моральної шкоди оскільки в 72 роки він змушений був докладати додаткових зусиль для того щоб отримати Акт форми Н-1 , після отримання якого він отримав 25 відсотків втрати працездатності .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.12.2024 відкрито провадження у справі та визначено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

16.04.2025 сторони чи їх представники до суду не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача- адвокат Черниш О.М.16.04.2025 до суду не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надав, хоча судом було задоволено клопотання про надання додаткового строку на подачу відзиву. Надав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що він зайнятий в іншому судовому процесі. Проте доказів цьому не надав. Як і не надав доказів того, що 31.03.2025 він не з`явився до суду через перебування на лікарняному.

За таких обставин суд вважає, що неявка представника позивача до суду не обумовлена об`єктивними причинами, що підтвердджені доказами, а тому вважає за необхідне розглядати справу за наявними доказами.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , йому присвоєно ідентифіаційний номер НОМЕР_2 , з 06.01.2009 має безтерміново 2 групу інвалідності (а.с.5-7).

12.08.2024 року деректор КП "Парк" Житомирської міської ради на виконання вимог припису №1 від 20.11.2023 Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, затвердив Акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 07 липня 2023 року о 10 год.20 хв.

Вказаним актом визнано акт за формою Н-1/П від 04.09.2023 недійсним, а нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно Довідки серії 12 ААА від 22.10.2024 ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності (а.с.27)

Посадовий оклад ОСОБА_1 в КП "Парк" Житомирської міської ради становить 16279,00 грн в місяць.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір, предметом якого є завдання моральної шкоди позивачу тривалим розглядом розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 07 липня 2023 року, що регулється нормами ЦК України.

Розглянувши справу в межах позовних вимог суд прийшов наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Аналіз положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

Об`єднана палата КЦС ВС у своїй постанові від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 зробила висновок, що, зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов:

- наявність моральної шкоди;

- протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди;

- наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою;

- вина особи, яка завдала моральної шкоди.

При цьому позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.

Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Судом встановлено, що 07 липня 2023 року о 10 год.20 хв.з ОСОБА_1 стався нещасний випадок.

За приписами п.30 ПОРЯДКУ розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації) проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії.

У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у випадках, зазначених у пункті 43 цього Порядку, розслідування може бути продовжене роботодавцем за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) або за місцезнаходженням підприємства (установи, організації) (у разі події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів) до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

Також за приписами п.47 вказаного ПОРЯДКУ 47 протягом трьох робочих днів після формування матеріалів розслідування роботодавець повинен надіслати потерпілому акт за формою Н-1 разом з документами, зазначеними у пункті 12 приміток до додатка 11.

Тобто проведення розслідування нещасного випадку, що стався з працівником підприємства,установи чи організації це обов`язок, а не право.

І принцип належного виконання такого обов`язку полягає в тому, що його виконання має бути проведене:

- комісією утвореною на підприємстві, - у належний спосіб; так і у належний строк (термін);

12 липня 2023 року відповідач звертався до Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо погодження продовження терміну розслідування оскільки був відсутній медичний висновок від закладу охорони здоров`я про наявність алкоголю в крові. 13.07.2023 Управлінням було погоджено продовження терміну розслвдування до отримання відповідних медичних висновків про що свідчить лист від 29.08.2023 (а.с.20,21)

Позивачем долучено результати токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю в ОСОБА_1 07.07.2023 року. Згідно якого алкоголю не виявлено. Дослідження проведено 17.07.2023 (а.с.22)

Судом встановлено, що в перше Акт за формою Н-1/П було складено 04.09.2023року проте 20.11.2023 головним спеціалістом Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці було виненесено припис №1 яким було зобов`язано відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 07.07.2023 (а.с.23-24)

12.08.2024 року деректор КП "Парк" Житомирської міської ради на виконання вимог припису №1 від 20.11.2023 Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, затвердив Акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 07 липня 2023 року о 10 год.20 хв.

Вказаним актом визнано акт за формою Н-1/П від 04.009.2023 недійсним, а нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно Довідки серії 12 ААА від 22.10.2024 ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності (а.с.27)

Таким чином суд встановив, що відповідач при розслідуванні нещасного акту, що стався з ОСОБА_1 допустив порушення п.30 ПОРЯДКУ розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 та позивач змушений був звертатися до Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці для поновлення своїх прав.

Той факт, що права ОСОБА_1 при розслідуванні нещасного випадку, що стався з ним 07.07.2023, були порушені свідчить припис №1 виданий головним спеціалістом Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 20.11.2023.

Також не залишилося поза увагою суду і те, що повторне розслідування проведено лише 09 сепня 2024 року тобто майже через 9 місяців після припису уповноваженого органу, тоді, як законодавець визначив досить стислі строки для проведення розслідування нещасних випадків на виробництві.

Отже, позивачем доведено, що мала місце протиправна поведінка з боку відповідача, яка полягала у неналежному розслідуванні нещасного випадку, що стався з ним 07.07.2023 року, про що свідчить припис №1 від 20.11.2023 уповноваженого органу (а.с.23,24)

Актом від 09.08.2024 підтверджено, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 07.07.2023 пов`язаний з виробництвом внаслідок чого в подальшому було встановлено 25% втрати професійної працездатності, проте на це було витрачено більше року, що на думку суду є надмірним .

Відповідач же не довів, що таке тривале розслідування нещасного випадку з працівником підприємства було виправданим та обумовлювалося об`єктивними причинами.

Отже, суд вважає доведеним, що позивач змушений був витрачати додаткові зусилля для відновлення своїх прав, стресувати, переживати та тому подібне, що завдало йому моральної шкоди.

Щодо розміру моральної шкоди.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду.

Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту.

Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Саме такі висновки викладені у Постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20

Крім того у Постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди у заявленому ним розмірі - 105830,00 грн не доведені.

Разом з тим, суд вважає, що розумним, справедливим та співмірним буде стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 гривень моральної шкоди.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з майновою вимогою позивач мав би сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову 105803,00 грн, отже судовий збір би складав 1211,20 рн оскільки 1% від ціни позову менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим позивач звільнений від сплати судового збору в силу положень Закону України "Про судовий збір" .

Оскільки позов задоволено частково то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 80,13 грн, а саме пропорційно задоволеним вимогам (7000,00 грн : 105803,00 грн х 1211,20 грн = 80,13 грн

Керуючись ст.11,23 ЦК України, ст.2,15,16,76-81,263,265,268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Парк» Житомирської міської ради про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Парк» Житомирської міської ради (код ЄДРПОУ: 0221968, місцезнаходження: м.Житомир, бульвар Старий,34) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральшу шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Парк» Житомирської міської ради на користь держави витрати зі сплати судового збору в сумі 80 (вісімдесят гривень) 13 копійок

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.04.2025

Суддя В. М. Шкиря