Номер провадження 4-с/754/32/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя О. Грегуль, секретар судового засідання І. Вакуленко, справа № 2603/16774/12

ОСОБА_1 - скаржник

Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відповідач

акціонерне товариство Райффайзен Банк» - заінтересована особа (стягувач)

Карандашов Я.О. - адвокат скаржника

Салтиков С.С. - представник заінтересованої особи (стягувача)

Горбачовський І.А. - представник відповідача

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 до суду надійшла і 28.03.2025 головуючому передана справа за скаргою в якій скаржник посилаючись на бездіяльність відповідача та порушення права власності скаржника просить визнати проти правною відмову відповідача у скасуванні арештів, накладених на майно скаржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, обтяження № 6625316, зобов`язати відповідача скасувати арешт з усього майна скаржника, накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, обтяження № 6625316.

Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження.

Ухвалою суду від 28.03.2025 витребувано докази (завірену копію ВП).

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

У судовому засіданні адвокат скаржника підтримав скаргу і не заперечував проти розгляду скарги за відсутності відповідача і заінтересованої особи.

Заінтересованою особою подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав.

Відповідачем подано відзив у якому повідомлено про накладення арешту, знищення матеріалів виконавчого провадження за закінченням строку зберігання та зазначено прохання про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі палати КГС від 08.12.2022 у справі № 921/542/20 «40. Відповідно до частин першої, третьої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 41. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії"). 42. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Німеччини"). 43. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі "Гуржий проти України" (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі "Мускат проти Мальти" (Muscat v. Malta). 44. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).».

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 450 ЦПК України, 1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. 2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 223, 450 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті засідання за відсутності відповідача і заінтересованої особ (стягувача).

Вислухавши адвоката скаржника, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінальної справи № 1-22/2009 (суддя Дігтяр І.Р.), суд у судовому засіданні встановив наступне.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.06.2013 у справі № 2603/16774/12/провадження № 2-1061/13 (суддя Лісовська О.В.) з ОСОБА_1 (скаржник) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 536392,14 грн. - заборгованості, 1700 грн. - державного мита, 120 грн. - витрат на ІТЗ.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2014 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на зазначене заочне рішення.

На виконання вищевказаного судового рішення про стягнення коштів видано виконавчий лист № 2-1061/13 від 14.05.2014.

Відповідно до листа Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 07.02.2025 № 1578-Ю за виконавчим листом № 2-1061/13 від 14.05.2014 постановою державного від 04.07.2014 ВП НОМЕР_2 відкрито виконавче провадження, постановою державного виконавця від 04.07.2014 ВП НОМЕР_2 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а постановою державного виконавця від 28.08.2015 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання.

На виконання ухвали про витребування доказів відповідачем до суду направлено додаткові пояснення з проханням відмовити в задоволенні скарги, повідомлено про знищення виконавчого провадження за яким виконавчий документ повернуто на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а також повідомлено, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист у ВП № НОМЕР_2 про стягнення із скаржника 536392,14 грн. - заборгованості, 1700 грн. - державного мита, 120 грн. - витрат на ІТЗ та одночасно повідомлено про наявність боргу у ВП № НОМЕР_2 в сумі 592192,09 грн., що є більшою сумою ніж стягнуто за рішенням суду.

Крім того, ні в скарзі, ні в поясненнях відповідача немає даних, яке конкретно майно скаржника перебуває під арештом та яка конкретно його вартість.

У судовому засіданні адвокат скаржника посилався на часткове виконання скаржником судового рішення про стягнення коштів.

16.04.2025 завершено розгляд справи, суд перейшов до стадії ухвалення рішення вкладання якого відкладено на 18.04.2025.

При виготовленні судового рішення судом виявлено невизначеність із питанням щодо майна, яке перебуває під арештом і його вартістю та розбіжностями між стягнутою сумою коштів за рішення суду та заборгованістю у виконавчому провадженні, яка повідомлена суду відповідачем.

Невизначеність із питаннями ми, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та які суд може перевірити лише в судовому засіданні, позбавляє суд можливості ухвалити рішення у справі.

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне для з`ясування і перевірки вищевказаних неточностей, і розбіжностей та з метою уникнення формалізму і ухвалення справедливого рішення поновити розгляд справи.

Керуючись ст. 259, 268, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити розгляд справи № 2603/16774/12 за скаргою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до скарги адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на дії/бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 64, ).

Призначити розгляд справи на 21.04.2025 час 10:00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: