Дата документу 16.04.2025
Справа № 334/1851/25
Провадження № 2/334/1628/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

представник позивача адвокат Маслюженко М.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 129 092,71 гривні, яка складається зі: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 68 378,17 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 022,76 гривні; заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 1 684,64 гривні; заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 21 501,51 гривня; заборгованості по комісії в сумі 1 035,45 гривень; заборгованості по простроченій комісії в сумі 10 354,50 гривні; загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам у сумі 15 159,93 гривень; загальної суми реструктуризації по простроченій комісії в сумі 7 955,75 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що 27.01.2022 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачка уклали кредитний договір № 11/2901734, викладений в паперовій формі та підписаний сторонами власноручним підписом, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 76 700 гривень строком з 27.01.2022 до 26.01.2028 (включно), з щомісячною процентною винагородою за користування кредитом у розмірі 34% річних (фіксована процентна ставка), а також комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,35% від суми кредиту. Після укладення кредитного договору позивач свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 76 700 гривень. у подальшому відповідачка виконала свої зобов`язання з повернення суми кредиту, оплати нарахованих процентів та комісії лише частково. Строк повернення кредиту 26.01.2018, одна відповідачка належним чином кредитного договору не виконувала і не сплачувала всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості. 08.08.2024 позивач направив на адресу відповідачки вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості, відповідно о якої вимагав достроково сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 129 092,71 гривні, яка не сплачена. Таким чином станом на 23.01.2024 відповідачка має заборгованість в сумі 129 092,71 гривня, яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 68 378,17 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 022,76 гривні; заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 1 684,64 гривні; заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 21 501,51 гривня; заборгованості по комісії в сумі 1 035,45 гривень; заборгованості по простроченій комісії в сумі 10 354,50 гривні; загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам у сумі 15 159,93 гривень; загальної суми реструктуризації по простроченій комісії в сумі 7 955,75 гривень. 18.01.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 1-2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права вимоги за кредитним договором відповідачки. 22.02.2024 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги № 2-2024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором відповідачки.

Відповідачка відзив на позов не подала.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.03.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 12.03.2025 о 12.46 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист повернувся до суду з відміткою про відсутність відповідачки за адресою місцезнаходження від 21.03.2025. Таким чином відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка є належним чином повідомленою про розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

27.01.2022 відповідачка підписала заяву-анкету № 02022-001 (далі заява від 27.01.2022), якою визначені сума кредиту 76 700 гривень у безготівковій формі отримання, строком на 72 місяці, процентна ставка 34% річних, комісійною винагородою 1,35%.

Того ж дня між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11/2901734, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредиту в сумі 76 700 гривень строком на 72 місяці з 27.01.2022 до 26.01.2028 (пункт 1.1), щомісячною фіксованою процентною ставкою у розмірі 34% річних.

Пунктом 1.4.2 кредитного договору сторони погодили комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно, в розмірі 1,35% від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 Договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації, щодо, стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість за кредитним договором станом на 23.01.2024 становить 129 092,71 гривня, яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 68 378,17 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 022,76 гривні; заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 1 684,64 гривні; заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 21 501,51 гривня; заборгованості по комісії в сумі 1 035,45 гривень; заборгованості по простроченій комісії в сумі 10 354,50 гривні; загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам у сумі 15 159,93 гривень; загальної суми реструктуризації по простроченій комісії в сумі 7 955,75 гривень.

21.06.2024 позивач надіслав відповідачці досудову вимогу про сплату заборгованості 129 092,71 гривня, яка складається з: 71 400,93 гривень заборгованість за тілом, 46 301,83 гривня заборгованість за відсотками та 11 389,95 гривень заборгованість за комісіями, що підтверджується письмовим повідомленням про наявність простроченої заборгованості за кредитом від 20.06.2024, списком згрупованих поштових відправлень від 21.06.2024.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Суд встановив, що 27.01.2022 відповідачка від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» отримала кредит в сумі в сумі 76 700 гривень строком на 72 місяці з 27.01.2022 до 26.01.2028 (пункт 1.1), щомісячною фіксованою процен6тною ставкою у розмірі 34% річних, щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,35% від суми кредиту.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом № 1734-VIII) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 1734-VIII після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-VIII щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Аналогічний висновок також містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23).

Судом встановлено, що пунктом 1.4.2 кредитного договору встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,35 % від суми кредиту.

Вказана комісія включає: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації, щодо, стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Проте, частиною першою статті 11 Законом України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Тобто зазначені в кредитному договорі послуги з надання інформаційно-консультаційних послуг є безоплатними.

Таким чином нарахування позивачем відповідачці заборгованості по комісії в сумі 1 035,45 гривень, заборгованості по простроченій комісії в сумі 10 354,50 гривні, а також загальної суми реструктуризації по простроченій комісії в сумі 7 955,75 гривень за Кредитним договором, в загальній сумі 19 345,70 гривень є безпідставним.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 1-2024 від 18.01.2024, реєстру прав вимоги № 1 від 23.01.2023 та платіжної інструкції в національній валюті від 24.01.2024 № 720 до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 11/2901734 від 27.01.2022.

Згідно з Договором про відступлення права вимоги № 2-2024 від 22.02.2024, реєстру прав вимоги № 1 від 04.03.2024, акт приймання-передачі від 04.03.2024 та платіжних інструкцій № 6 від 04.03.2024, № 7 від 06.03.2024 та № 9 від 07.03.2024 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 11/2901734 від 27.01.2022.

Позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» є новим кредитором за кредитним договором.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договоромвиконав у повному обсязі, надавши відповідачці споживчий кредит. Відповідачка, у свою чергу, порушила умови Кредитного договору, не сплативши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом.

Перевіривши розрахунок заборгованості, суд встановив, що відповідачкою протягом строку дії кредиту була сплачена щомісячна комісія за обслуговування кредиту в сумі 2 398,75 гривень, яку відповідно до частини першої статті 216 ЦК України необхідно вирахувати із простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином прострочена заборгованість за тілом кредиту за Кредитним договором № 11/2901734 від 27.01.2022 складає 624,01 гривні (3 022,76 гривні (прострочена заборгованість за тілом кредиту) 2 398,75 гривень (сплачена відповідачкою комісія за обслуговування кредиту).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованості в сумі 107 348,26 гривень, яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 68 378,17 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 624,01 гривні; заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 1 684,64 гривні; заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 21 501,51 гривня; загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам у сумі 15 159,93 гривень.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що 01.04.2024 між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» в особі директора Маринича Романа Федоровича та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» в особі Керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича укладений Договір про надання правничої допомоги № 1/04 (далі Договір № 1/04). Відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05.02.2025 та реєстру боржників від 06.01.2025 вартість витрат на надання юридичних послуг за позовом до ОСОБА_1 складає 7 200 гривень, у тому числі проведення юридичного та фінансового аналізу 1 200 гривень, складання, підписання та подання до суду позовної заяви 6 000 гривень.

Відповідачкою клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність складності справи не подавалось.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 987,23 гривень (7 200 гривень (витрати на професійну правничу допомогу) * (107 348,26 гривень (задоволена частина позову) * 100 % : 129 092,71 гривні (ціна позову)). Також з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 014,37 гривень (2 422,40 гривні (сплачений судовий збір)*(107 348,26 гривень (задоволена частина позову) * 100 % : 129 092,71 гривні (ціна позову)).

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість в сумі 107 348 (сто сім тисяч триста сорок вісім) гривень 26 копійок, яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту в сумі 68 378 (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят вісім) гривень 17 копійок; простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 624 (шістсот двадцять чотири) гривні 01 копійка; заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі 1 684 (одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) гривні 64 копійки; заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 21 501 (двадцять одна тисяча п`ятсот одна) гривня 51 копійка; загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам у сумі 15 159 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 93 копійки.

У позові в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати у сумі 8 001 (вісім тисяч одна) гривня 60 копійок, які складаються із: судового збору в сумі 2 014 (дві тисячі чотирнадцять) гривень 37 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 987 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 23 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, прим. 68, 69, м. Дніпро, ,

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя М.В. Фетісов