Справа № 349/2038/24
Провадження № 2/349/94/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Рибія М. Г.,

за участю секретаря судового засідання Пунько Н. С.,

в режимі відеоконференції

представника позивача Аннюка В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення 34 152,13 грн боргу за кредитним договором від 02.06.2021, яка складається з 29 188,72 грн боргу за кредитом та 4 963,41 грн боргу за процентами.

Позов обґрунтований тим, що 02.06.2021 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до умов і правил банківських послуг на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала проценти за користування кредитним лімітом, однак прострочила повернення вищезазначеної суми.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Аннюк В. В. в судовому засіданні позов підтримав.

ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з відзивом на позовну заяву заперечила проти позову повністю. Обґрунтувала заперечення тим, що кошти від банку не отримувала. Коштами з її рахунку внаслідок шахрайства заволоділи сторонні особи. З цього приводу вона звернулася в поліцію із заявою про злочин і 03.01.2024 було розпочате досудове розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України.

АТ КБ «Приватбанк» подало відповідь на відзив, в якій зазначило, що списання коштів 31.12.2023 з картки ОСОБА_1 НОМЕР_1 в загальній сумі 27 280,00 грн (+комісія) відбулося внаслідок розголошення конфіденційних даних, втрати «фінансового» номеру телефону та несвоєчасного звернення клієнта в банк з приводу втрати для убезпечення несанкціонованого доступу до Приват24, в результаті чого зловмисники змінили пароль на вхід в Приват24, здійснили вхід, збільшили кредитний ліміт та здійснили переказ коштів. Всі потрібні дані для проведення платежів через інтернет (номер картки, термін дії, CVV) були введені, окрема транзакція підтверджена паролем. Вхід в приват24 був здійснений під авторизацією клієнта. При цій процедурі клієнт вводить своє ім`я і пароль та входить в Приват24. Ці дії можливо було здійснити лише з використанням фінансового номеру телефону клієнта та іншої особистої інформації. Факт шахрайства по відношенню до ОСОБА_1 став можливим через порушення нею умов та правил надання банківських послуг.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено:

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

На підтвердження обставини укладення кредитного договору АТ КБ «Приватбанк» надало копію заяви про приєднання до умов і правил надання послуг від 02.06.2021, підписаної ОСОБА_1 .

Ця заява не підписана уповноваженим представником АТ КБ «Приватбанк». В ній наявна графа «Підпис уповноваженого працівника банку» і відтиск печатки банку, однак відсутній підпис, а також відсутні ім`я та посада особи, яка повинна була б підписати цю заяву.

Умов і правил надання послуг до позовної заяви не додано.

АТ КБ «Приватбанк» надало паспорт споживчого кредиту, який, однак, не підтверджує обставини укладення кредитного договору, оскільки згідно з висновком Верховного Суду від 23.05.2022 в справі № 393/126/20 потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Отже, жоден з наданих АТ КБ «Приватбанк» доказів не підтверджує обставини укладення сторонами кредитного договору, зокрема досягнення в письмовій формі згоди щодо розміру кредиту, його строку, розміру процентів тощо.

Водночас випискою про рух коштів за договором за період з 01.01.2022 до 04.11.2024 підтверджується, що АТ КБ «Приватбанк» надавало кошти ОСОБА_1 , не враховуючи кошти, зазначені як надані 31.12.2023.

Оскільки кредитний договір між сторонами в письмовій формі не укладено, однак фактично він виконується, на підставі ст. 1055 ЦК України суд визнає його нікчемним.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України:

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1).

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5).

У виписці про рух коштів за договором зазначено: баланс на початок періоду - 83,82 грн, усього витрат - 108 504,99 грн, усього надходжень - 74 269,04 грн, баланс на кінець періоду - - 34 152,13 грн.

Ця заборгованість відповідно до позиції позивача складається із 29 188,72 грн боргу за кредитом та 4 963,41 грн боргу за процентами.

Згідно з випискою та розрахунком заборгованості до складу кредиту (наданих коштів) включено два перекази, які мали місце 31.12.2023 - 25 255,00 грн та 2 025,00 грн, які разом з комісією становлять 28 234,81 грн (2 095,88 грн та 26 138,93 грн).

ОСОБА_1 заперечує факт отримання цих коштів, на підтвердження чого надала копію постанови слідчого відділення поліції № 4 (м. Рогатин) про визнання її потерпілою, в якій зазначено, що кримінальне провадження за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розпочато за заявою ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що 31 грудня 2023 року невстановлена особа, зателефонувавши із номерів мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та представившись працівником ПрАТ «Київстар», під приводом оновлення мобільного зв`язку, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, дізнавшись реквізити платіжної картки ОСОБА_1 , оформила кредит в ТОВ «Споживчий центр» на суму 8000 гривень та заволоділа грошовими коштами в сумі 28 233 грн, які знаходилися на її платіжній картці НОМЕР_1 , емітованій АТ КБ «Приватбанк».

АТ КБ «Приватбанк» у відповіді на відзив визнає, що ініціювала переказ коштів з картки ОСОБА_1 третя особа, яка внаслідок дій ОСОБА_1 отримала таку можливість.

На картковому ранку ОСОБА_1 не було коштів, які їй належать. 31.12.2023 ініціювала переказ третя особа, а не ОСОБА_1 , і цій третій особі таким чином було надано кошти.

Оскільки ОСОБА_1 не було надано 28 234,81 грн, а суму заборгованості - 6 683,18 грн, яка згідно з розрахунком заборгованості була наявна в ОСОБА_1 станом до 31.12.2023, вона погасила двома платежами (03.01.2024 - 100,00 грн та 22.01.2024 - 6680,00 грн), АТ КБ «Приватбанк» не підлягають поверненню жодні кошти в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відповідно до вимог ст. 216 ЦК України.

Щодо доводів АТ КБ «Приватбанк» про те, що ОСОБА_1 через свої неправильні дії повинна нести відповідальність, суд зазначає таке.

Дійсно, ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Водночас, предметом цього спору є не відшкодування збитків, а виконання боржником свого обов`язку з повернення наданих йому коштів.

З огляду на принцип диспозитивності, доводи про порушення ОСОБА_1 своїх обов`язків згідно з умовами та правилами надання банківських послуг (поза тим, що не доведено сам факт їх підписання) в частині втрати «фінансового» номеру тощо, чи порушення відповідного законодавства, не стосуються предмету спору.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 264, 265, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 17.04.2025.

Суддя М. Г. Рибій