Ухвала

18 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 128/4949/23

провадження № 61-4938ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крат В. І. розглянув заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Руслана Анатолійовича та Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 квітня 2025 року для розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року, від 23 квітня 2024 року визначено суддю-доповідача - Лідовця Р. А. та суддів, які входять до складу колегії: Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.

У змісті касаційних скарг, ОСОБА_1 , посилаючись на положення пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, заявив про необхідність відводу суддів, зокрема, Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., від розгляду справи, оскільки зазначені судді, на його думку, безпідставно повертають або залишають без руху його касаційні скарги всупереч правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/11814/21, від 28 березня 2023 року у справі № 120/2708/22, від 17 травня 2023 року у справі № 120/2366/22.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2025 року заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. визнано необґрунтованими.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (частина друга та третя статті 40 ЦПК України).

18 квітня 2025 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Крату В. І.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді і не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. Тому у задоволенні заяв про відвід потрібно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Руслана Анатолійовича та Луспеника Дмитра Дмитровича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат