Справа № 165/936/25
Провадження № 2/165/497/25

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Нововолинську, в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

19 березня 2025 року представник ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» Лановий Є.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 23 березня 2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1665508, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності і платності, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Взяті на себе зобов`язання кредитор виконав, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 14999 грн. строком на 30 днів з 23 березня 2020 року. У подальшому, 09 жовтня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №03/10, відповідно до якого до ТзОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно з додатком №1 до договору, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1665508 від 23 березня 2020 року. Однак, відповідач належним чином умови договору припинив виконувати, заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за користування кредитними коштами у встановленому договором порядку тривалий час не погашає. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37047,98 грн., з яких: 14999 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20249,10 грн. заборгованість за відсотками, 1799,88 грн. заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу, однак заборгованість ним не була сплачена. За таких обставин, ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договором у загальному розмірі 37047,98 грн., а також понесені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивача ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» у судове засідання не з`явився, представник Лановий Є.М. у п.6, п.7 прохальної частини позовної заяви просив суд розглядати справу у відсутності представника позивача, а у разі неявки належним чином повідомленого відповідача просив провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про надіслання поштового відправлення (а.с.61-62), про поважні причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України убачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом установлено, що 23 березня 2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1665508, за умовами якого кредитор зобов`язався на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.20-22).

Вказаний договір укладений сторонами в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток (п. 6.1 Договору).

Відповідач ОСОБА_1 , того ж 23 березня 2020 року подав первісному кредитору на розгляд анкету-заяву на кредит №1665508 (а.с.13), яка була погоджена ТзОВ «Мілоан».

Згідно з п.1.2.-п.1.4., п.2.1. кредитного договору, сума (загальний розмір) наданого ОСОБА_1 кредиту становила 14999,00,00 грн., який надавався строком на 30 днів з 23 березня 2020 року, шляхом переказу коштів на картковий рахунок позичальника.

ТзОВ «Мілоан» на виконання умов договору, на рахунок відповідача ОСОБА_1 перерахувало грошові кошти у сумі 14999,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №17024417 від 23 березня 2020 року (а.с.36).

У пунктах 1.5.-1.7. кредитного договору передбачено, що загальні витрати за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 8549,43 грн. в грошовому виразі та 694 відсотків річних у процентному значенні. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

До позовної заяви позивачем долучено графік розрахунків як додаток №1 до кредитного договору (а.с.23).

Вищезазначені документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в них містяться відомості про суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісія.

Отже, укладаючи вказаний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили усі необхідні дії, визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», для фіксації їх волевиявлення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Отже, з наданих доказів вбачається, що сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов кредитного договору, що свідчить про наявність волевиявлення відповідача на укладення цього договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК Українивизначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

09 жовтня 2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №03/10, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги за кредитним договором №1665508, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.24).

Підписаним реєстром боржників та платіжними інструкціями про сплату коштів за договором, витягом з додатку до договору відступлення прав вимоги, підтверджується, що ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 37047,98 грн.

Крім того, 24 січня 2022 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до якого ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило на користь ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» права грошової вимоги за договором №1665508, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.31-33).

Факт укладення вказаного договору підтверджується підписаним сторонами реєстром боржників та платіжною інструкцією про сплату коштів за договором факторингу.

Як убачається з витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24 січня 2022 року, ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1665508 від 23 березня 2020 року на загальну суму 37047,98 грн. (а.с.11).

02 листопада 2024 року позивачем на адресу ОСОБА_1 надіслано досудову вимогу, якою було повідомлено останнього про укладення договору факторингу між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «ФК «Пінг-Понг», а також рекомендовано йому сплатити заборгованості в розмірі 37047,98 грн. в термін до 02 грудня 2024 року (а.с.38)

Відповідно до п.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 не виконані грошові зобов`язання в строки, передбачені кредитним договором №1665508 від 23 березня 2020 року, суд задоволює вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за цим договором в розмірі 37047,98 грн. у тому числі: 14999 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20249,10 грн. заборгованості за відсотками, 1799,88 грн. заборгованості за комісією.

Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 60000 гривень, що підтвердив долученими: копією договору про надання правової допомоги №43657029 від 01 листопада 2024 року (а.с.17-19), детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по справі (а.с.16), актом №1665508 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 03 березня 2025 року (а.с.12).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, відповідно до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі №927/237/20).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн.

При цьому, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. та стягує їх з відповідача в користь позивача, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору, що сплачений позивачем та підтверджується документально (а.с.8).

Керуючись ст.4, ст.12, ст.13, ст.76, ст.81, ст.141, ст.258, ст.259, ст.265, ст.268, ст.274, ст.275, ст.276, ст.277, ст.278, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, ст.509, ст.510, ст.526, ст.546, ст.611, ст.625, ст.1050, ст.1054, ст.1055 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" (юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, ) заборгованість за кредитним договором №1665508 від 23 березня 2020 року у розмірі 37047 (тридцять сім тисяч сорок сім) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" (юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, ), судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві тисячі) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк