"18" квітня 2025 р. Справа № 363/1730/25
УХВАЛА

18 квітня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Пірнівської сільської ради до ОСОБА_1 , про усунення перешкоди у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію,

встановив:

прокурор звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку 07 квітня 2025 року ухвалою суду залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

18 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява в новій редакції.

Втім, на даний час, у зв`язку із зміною законодавства, виникли підстави для залишення позовної заяви без руху, виходячи з такого.

Так, позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовано тим, що рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області №261-24-VI від 10 липня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:0208 та :36:118:0212 площею по 0,12 га кожна.

В подальшому на підставі ряду договорів купівлі-продажу земельної ділянки право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:0208 та :36:118:0212 в кінцевому рахунку набув ОСОБА_4 , який згодом об`єднав належні йому земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами, внаслідок чого утворено земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:6155 площею 0,24 га, яку ОСОБА_1 в подальшому поділив на три земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:6156, :36:118:6157 та :36:118:6158 площею 0,08 га кожна.

Отже, власником вищевказаних земельних ділянок, переданих у приватну власність рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області №261-24-VI від 10 липня 2013 року на теперішній час є ОСОБА_1 .

Відведення у приватну власність вказаних земельних ділянок здійснено з порушенням вимог ст.ст. 19, 20, 58, 59, 60-62, 83, 84, 116 ЗК України та ст. ст. 1, 4, 88-90 ВК України.

В цьому зв`язку в позові порушено питання про усунення перешкод у здійсненні Пірнівською сільською радою права користування та розпорядження спірними земельними ділянками водного фонду шляхом їх повернення від відповідача Пірнівській сільській раді, скасування відповідних рішення про державну реєстрацію з одночасним припиненням права власності відповідача.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України №4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року, згідно якого відповідні норми ЦК та ЦПК України викладено в новій редакції.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України, якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ, положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Відповідно до чинної ч. 4 ст. 177 ЦПК України, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Оскільки вказаний закон має зворотну силу, а провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), коли судом може бути застосована лише та процесуальна норма, яка є чинною на момент проведення тієї чи іншої процесуальної дії та/або прийняття процесуального рішення, а відтак, вирішуючи питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, судом встановлено, що позовна заява вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України не відповідає.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Отже, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом внесення на депозитний рахунок суду (депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київські області, , рахунок: UA0018661, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ) відповідної грошової суми в розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок) здійсненої в порядку, визначеному законом «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви, і додати до позову вказані документи.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя