Справа № 366/2199/24
Провадження № 2/366/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 лютого 2025 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судових засідань Морозової Я.Р., розглянувши в селищі Іванків Київської області, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прибори Павла Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Іванків» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі Позивач, Орендодавець) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Іванків" (далі Відповідач, Орендар) про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що 31 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків» було укладено договір оренди землі.

Строк договору 14 років.

Відповідно до умов договору, Відповідач отримав право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером :02:001:0111, площею 7,8582 га, що розташована на території Іванківської селищної ради Іванківського (Вишгородського) району Київської області.

Право оренди зареєстровано державним реєстратором Київської обласної філії Комунального підприємства Центр державної реєстрації", Київська обл. Хабібуліна К.В., відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41063161 від 14.05.2018 року (номер запису про інше речове право 26115862, дата державної реєстрації 04.05.2018 року).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить Орендодавцю на праві приватної власності.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Договору, Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5082,24 (п`ять тисяч вісімдесят дві грн. 24 коп.) грн. за рік оренди.

Із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Пунктами 4.5., 4.6. Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ Укрпошта шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами.

Орендна плата може бути перерахована Орендодавцю як Орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного Договору.

Розмір орендної плати переглядається 1 (один) раз на 1 рік у разі:

зміну умов господарювання, передбачених Договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 4.7. Договору, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.1. Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Пунктами 12.2 та 13.1 Договору, дія Договору припиняється у разі, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором.

За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього Договору.

Проте, Відповідач свої зобов`язання, визначені Договором, не виконував належним чином, зокрема не виплачував Позивачеві орендну плату за користування землею за 2022 та 2023 року в термін визначений Договором, чим істотно порушив його умови.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Відповідача за отриманням орендної плати за 2022 та 2023 року (хоч такі звернення не є обов`язком Позивача виходячи з умов Договору), проте у відповідь були лише відмовки.

Тим паче, грошових коштів, зокрема виплати Відповідачем орендної плати за земельну ділянку, якою він користується, ОСОБА_1 дуже потребував, протягом саме встановленого Договором терміну такої виплати (п. 4.5. Договору) за 2022-2023 року, у зв`язку з захворюванням та необхідності дороговартісного лікування.

Для оплати лікування позивачу довелося взяти кредитні кошти в банку.

Відповідач свою заборгованість погасив лише 15 та 17.04.2024 року, за 2022 та 2023 роки відповідно (ще й не в повному обсязі, а саме без врахування індексу інфляції, пені та 3 процентів річних), і то після того як Позивач почав вчиняти юридично значимі дії, а саме укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Приборою П.І., надіслання представником Позивача адвокатського запиту до ТОВ Укрзернопром-Іванків", зрозумівши, що Позивач розпочав процедуру розірвання Договору визначену чинним законодавством України, та задля того щоб уникнути судової тяганини, а також щоб зберегти право володіння та користування земельної ділянкою Позивача.

З метою захисту прав та інтересів Позивача, позивач та його представник вважають, що Договір про оренду землі від 31 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрзернопром-Іванків" підлягає розірванню, а заборгованість зі сплати орендної плати за землю, пеня, інфляційні втрати та 3 проценти річних стягненню з Відповідача.

Так, як Відповідач протягом 2022-2023 років не виплачував орендну плату, визначену Договором, у зв`язку з чим наявні підстави для розірвання договору оренди землі, а саме порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2022-2023 років, оскільки неналежне виконання умов договорів зі сплати орендної плати є порушенням умов договорів оренди земельних ділянок, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання таких договорів.

Крім того, ТОВ Укрзернопром-Іванків виплачував орендну плату за період 2021-2023 роки, у меншому розмірі ніж визначено Договором.

Таким чином, заборгованість з орендної плати за землю станом на 15.07.2024 рік складає: складає 8 146 грн. 55 коп., з яких:

за 2021 рік, 8624,29 - 7623,36 = 1 000,93 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і платежів (п. 4.2. Договору);

- за 2022 рік. 10918,63 - 7623,36 = 3 295,27 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і платежів (п. 4.2. Договору);

- за 2022 рік, 11473,71 - 7623,36 = 3 850,35 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і платежів (п. 4.2. Договору);

Пеня за невнесення орендної плати в строки визначені Договором, станом на 15.07.2024 рік

розраховується за формулою:

[Сума заборгованості] х [Розмір пені 0,001% (п. 4.7. Договору)] х [Кількість днів прострочення]

За 2021 рік

з 01.01.2022 по 15.07.2024 - 1000,93 х 0,001 х 927= 927,86 грн.

За 2022 рік

3 01.01.2023 по 15.04.2024 - 10 918.63 х 0,001 х 471 = 5142,67 грн.;

з 16.04.2024 по 15.07.2024 - 3 295,27 х 0,001 х 91 = 299,87 грн.

За 2023 рік

з 01.01.2024 по 17.04.2024 - 11 473,71 х 0.001 х 108 = 1239,16 грн.;

з 18.04.2024 по 15.07.2024 - 3850,35 х 0.001 х 89 = 342,68 грн.

Інфляційні втрати

Розраховується за формулою:

[Сума заборгованості] х [Сукупний індекс інфляції]

За 2021 рік

з 01.01.2022 по 15.07.2024 - 1000,93 х 138,707 = 387,43 грн.

За 2022 рік

3 01.01.2023 по 15.04.2024 - 10 918,63 х 106.350 = 693,31 грн.;

з 16.04.2024 по 15.07.2024 - 3 295,27 х 102,813 = 92,70 грн.

За 2023 рік

з 01.01.2024 по 17.04.2024 - 11 473.71 х 101,407 = 161,45 грн.;

з 18.04.2024 по 15.07.2024 - 3850,35 х 102.813 = 108,32 грн.

3 проценти річних:

За 2021 рік - з 01.01.2022 по 15.07.2024 - 76,22 грн.

За 2022 рік - з 01.01.2023 по 15.04.2024 - 422,43 грн.;

з 16.04.2024 по 15.07.2024 - 123,63 грн.

За 2023 рік - з 01.01.2024 по 17.04.2024 - 101,57 грн.;

з 18.04.2024 по 15.07.2024 - 28,09 грн.

З метою захисту прав та своїх інтересів, Позивач в особі свого представника звертається до суду з позовом та просить суд розірвати Договір про оренду землі від 31 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрзернопром-Іванків", а також стягнути з відповідача та його користь заборгованість зі сплати орендної плати за землю, пеню, інфляційні втрати та 3 проценти річних.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24 липня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання /а.с. 46/.

20.08.2024 до суду через систему «Електронний Суд» від представника відповідача ТОВ «УКРЗЕРНОПРОМ-Іванків» - адвоката Приходько І.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не обґрунтував і не довів належним чином конкретний обґрунтований грошовий розмір можливої індексації орендної плати (за відсутності форс-мажору) та різницю між виплаченою не індексованою та невиплаченою індексованою, в установленому порядку, орендною платою, що не може розцінюватись як значною мірою позбавлення того, на що він розраховував при укладенні договору.

Крім того, представник відповідача посилається на те, що проти позову заперечують так, як:

?Відсутня систематична несплата (два і більше рази) орендної плати до договору, бо повністю сплачена за 2021-2023 р. згідно наявної в матеріалах справи Довідки ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ- ІВАНКІВ" №10 від 17.06.2024 р.;

?Існують ознаки лише несвоєчасної сплати орендної плати за 2022-2023 р.р. через військову агресію рф;

?Порушення договору черев вказану несвоєчасну сплату орендної плати не є істотними (порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору);

?Нараховані позивачем великі штрафні санкції (відсотки, пеня, інфляція) та індексація неприйнятні й необґрунтовані і не можуть вважатися завданою шкодою за якою позивач (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору /а.с. 54-62/.

Підготовчий розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин /а.с. 66-67, 81, 88/.

02.09.2024 до суду через систему «Електронний Суд» від представника відповідача ТОВ «УКРЗЕРНОПРОМ-Іванків» - адвоката Приходько І.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжних інструкцій щодо сплати орендної плати /а.с.. 72-76/.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 03.02.2025 /а.с. 99-100/.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Прибора П.І. не з`явилися про місце, день та час слухання справи повідомлені вчасно. Звернулися до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ТОВ «УКРЗЕРНОПРОМ-Іванків» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі відповідача та його представника, підтримують відзив та клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжних інструкцій щодо сплати орендної плати.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

В силу ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В силу ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно норм ст. ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.

Ст. 202 ЗК України передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, розташованої на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 28.03.2018 /а.с. 20-22/.

31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків» в особі директора Левківського Володимира Михайловича та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, розташованої на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 14 років, який був зареєстрований державним реєстратором Київської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Київської області Хабібуліною Катериною Василівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі прийнятого ним рішення 41063161 від 14.05.2018 року, запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 26115862 від 04.05.2018 /а.с. 18-19, 24/.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить Орендодавцю на праві приватної власності.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Договору, Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5082,24 (п`ять тисяч вісімдесят дві грн. 24 коп.) грн. за рік оренди.

Із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Пунктами 4.5., 4.6. Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ Укрпошта шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами.

Орендна плата може бути перерахована Орендодавцю як Орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного Договору.

Розмір орендної плати переглядається 1 (один) раз на 1 рік у разі:

зміну умов господарювання, передбачених Договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 4.7. Договору, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.1. Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Пунктами 12.2 та 13.1 Договору, дія Договору припиняється у разі, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором.

За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього Договору.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 93 ЗК України, де право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У положеннях ст. 13 Закону України «Про оренду землі» прописано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правилами ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Отже, законодавством унормовано, що користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що вбачається з ч. 1 ст. 628 ЦК України.

Одночасно, договір є обов`язковим для виконання сторонами, як закріплено ст. 629 ЦК України.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України).

Положення ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач, всупереч положень Договору від 31.12.2015 року, позивачу не виплатив орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою в передбачений Договором термін до 31 грудня поточного року.

Оренда плата відповідачем була сплачена позивачу згідно наданих платіжних доручень, інструкцій:

за № від 03.12.2021 (орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , без ПДВ на суму 6 136,81 грн.)

за № від 15.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,)

за № від 17.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2024 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,)

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок встановлений в Постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18. Суд зазначив, що оскільки встановлено факт систематичної несплати орендної плати, відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору це є правовою підставою для розірвання договору.

Статтею 206 Земельного Кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. д ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. У постанові викладено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2023 року у справі № 499/793/21 (провадження № 61-8740 св 23).

Крім того, Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61- 29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Таким чином, підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата відповідачем орендної плати в строк, визначені Договором, чим істотно порушив його умови. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У зв`язку з вище викладеним, наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав систематичного невиконання орендарем істотної умови цього договору щодо внесення орендної плати.

Щодо вимог про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та 3 відсотки річних суд прийшов до наступного.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 28.03.2018 року ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, розташованої на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 20-22/.

31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків» в особі директора Левківського Володимира Михайловича та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, розташованої на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 14 років, який був зареєстрований державним реєстратором Київської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Київської області Хабібуліною Катериною Василівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі прийнятого ним рішення 41063161 від 14.05.2018 року, запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 26115862 від 04.05.2018 /а.с. 18-19, 24/.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить Орендодавцю на праві приватної власності.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Договору, Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5 082,24 (п`ять тисяч вісімдесят дві грн. 24 коп.) грн. за рік оренди.

Із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Пунктами 4.5., 4.6. Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки до 31 грудня поточного року.

Згідно з п. 4.7. Договору, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.1. Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Пунктами 12.2 та 13.1 Договору, дія Договору припиняється у разі, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором.

За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього Договору.

Відповідач, всупереч положень Договору від 31.12.2015 року, позивачу не виплатив орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою в передбачений Договором термін до 31 грудня поточного року.

З матеріалів справи слідує, що оренда плата відповідачем була сплачена позивачу згідно наданих платіжних доручень, інструкцій:

за № від 03.12.2021 (орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , без ПДВ на суму 6 136,81 грн.)

за № від 15.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,)

за № від 17.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2024 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,)

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

?об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

?дата укладення та строк дії договору оренди;

?орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61- 29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Судом встановлено, що відповідач виплачував орендну плату за період 2021-2023 роки, у меншому розмірі ніж визначено Договором.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Умовами Договору не визначено, що орендна плата виплачується без урахування індексу інфляції, а тому мала виплачуватись з його урахуванням.

Згідно із статтею 611 ЦК України та п. 4.7. Договору: у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд частково погоджується з наданим позивачем та його представником розрахунком, оскільки орендна плата за 2021 рік у розмірі 6 136,851 грн. виплачена позивачу достроково 03.12.2021 року, а не до 31 грудня, як то передбачено п. 4.5, п. 4.6 Договору, а тому:

з урахуванням нарахованої орендної плати, заборгованість станом на 15.07.2024 рік складає 7 145,62 грн.;

Пеня за невнесення орендної плати в строки визначені Договором, станом на 15.07.2024 рік становить 7 024,38 грн.;

Інфляційні втрати складають 1 055,78 грн.;

3% річних складає 675,72 грн.

Виходячи з вищенаведеного, аналізуючи встановлені обставини справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на те, що відсутня систематична несплата (два і більше рази) орендної плати до договору, бо повністю сплачена за 2021-2023 р. згідно наявної в матеріалах справи Довідки ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ- ІВАНКІВ" №10 від 17.06.2024 року.

Однак, на спростування даної обставини позивачем, а також і самим відповідачем були надані платіжні інструкції за № від 15.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,) та за № від 17.04.2024 (орендна плата по договору оренди землі за 2024 рік, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на суму 6 136,81 грн., податки сплачені в повному обсязі,), з яких слідує, що орендна плата за 2022-2023 року сплачена не в термін, визначений Договором, чим істотно порушені його умови.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на те, що існують ознаки лише несвоєчасної сплати орендної плати за 2022-2023 р.р. через військову агресію рф, при цьому посилаючись на лист, опублікований 28.02.2022 року Торгово-Промисловою Палатою на своєму офіційному сайті, з якого слідує, що військова агресії рф проти України - форс-мажорна обставина (обставина непереборної сили), що стала підставою введення воєнного стану.

Так, дійсно 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України опублікувала лист № 2024/2.0-7.1, який засвідчує настання форс-мажору (обставин непереборної сили) військову агресію рф проти України, яка стала підставою для запровадження в країні воєнного стану з 05.30 годин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента від 24 лютого 2022 № 64/2022.

ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Як виплаває з цього листа, який призначений для загального користування, він не звільняє орендаря від виконання договірних зобов`язань.

Наявність форс-мажорних обставин, які засвідчує цей документ, дає орендареві право не платити штраф і не відшкодовувати збитки у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, а не саму орендну плату. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в країні не дає орендарям земельних ділянок права не сплачувати орендну плату. Проте, в зв`язку з настанням форс-мажорної обставини (військова агресія рф) орендар може домогтися звільнення від відповідальності за несвоєчасне внесення орендної плати.

Тягар доказування повної неможливості користування об`єктом оренди внаслідок дії обставин непереборної сили покладається на орендаря.

Матеріали справи не містять та відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що у 2022-2023 роках відповідач дійсно не мав об`єктивної можливості виконання договору оренди, не користувався та не обробляв належну позивачу земельну ділянку саме з причин - форс-мажору (обставин непереборної сили) військової агресії рф проти України, через що не сплачував у 2022-2023 роках оренду плату позивачу.

Лише самі посилання відповідача на оголошення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, згідно якого сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини, є безпідставними.

Також, відповідачем в порядку, визначеному ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження неможливість сплати орендної плати у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

Факт несплати орендної плати за договором за 2022-2023 роки не заперечується самим представником відповідача. Проте його посилання на форс-мажорні обставини, як причину неможливості сплатити позивачеві орендну плату за користування земельною ділянкою, суд вважає необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі.

Позивач на спростування аргументів Відповідача щодо безпідставного нарахування штрафних санкцій (відсотки, пеня, інфляція) та індексацію, які є неприйнятні й необґрунтовані і не можуть вважатися завданою шкодою за якою позивач (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, - посилається на ст. 611 ЦК України та п. 4.7. Договору: у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення, а також на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, з якої вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування обставин, зазначених позивачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що позивач є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» дає право на звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Враховуючи, що позов задоволено частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), які складаються з 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за позовну вимогу немайнового характеру (розірвання договору оренди землі) та 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за позовну вимогу майнового характеру (стягнення орендної плати).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прибори Павла Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Іванків» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, - задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, укладений 31.12.2015 року між ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків», , та припинити речове право (право оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 41063161 від 14.05.2018 року (номер запису про інше речове право 26115862, дата державної реєстрації 04.05.2018 року) на земельну ділянку площею 7,8582 га, кадастровий номер :02:001:0111, яка розташована на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 31.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків», .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзернопром-Іванків (, адреса: 11101, Житомирська область Коростенський район с. Радчиці вул. Шевченка,39) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості по виплаті орендної плати за Договором оренди землі від 31 грудня 2015 року, а саме: 7 145,62 грн. (сім тисяч сто сорок п`ять гривень шістдесят дві копійки); 7 024,38 грн. (сім тисяч двадцять чотири гривні тридцять вісім копійок) - пеня за невнесення орендної плати в строки визначені Договором, станом на 15.07.2024 рік; 1 055,78 грн. (одна тисяча п`ятдесят п`ять гривень сімдесят вісім копійок) - інфляційні втрати; 675,72 грн. (шістсот сімдесят п`ять гривень сімдесят дві копійки) - 3% річних.

У іншій частині позовних вимог - відмовити

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзернопром-Іванків (, адреса: 11101, Житомирська область Коростенський район с. Радчиці вул. Шевченка,39) на користь Держава судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Іванківського районного суду Київської області може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено 03 лютого 2025 року

Відомості про учасників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1

Представник позивача: Адвокат Прибора Павло Іванович, адреса: АДРЕСА_2

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-Іванків», , адреса: 11101, Житомирська область Коростенський район с. Радчиці вул. Шевченка,39

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО