ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1118/24 Номер провадження 22-ц/814/1488/25Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Чемерис А.К.,

з участю представника відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» адвоката Пихтіної Ю.А., представника третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Костик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16 грудня 2024 року, постановлене суддею Рибалка Ю.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області; Полтавська обласна рада, про зобов`язання здійснити перерахунок,

в с т а н о в и в:

05.02.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просила зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , о/р № НОМЕР_1 за опалювальний період 2022/2023, міжопалювальний період 2023 року та опалювальний період 2023/2024, враховуючи тарифи, установлені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 №1421 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорії споживачів».

В обґрунтування підстав позову зазначає, що є власницею квартири АДРЕСА_2 та, відповідно, має загальну систему опалення та гарячої води. Постачання теплової енергії та постачання гарячої води в будинок в опалювальний період 2021/2022 здійснювало ТОВ «Кременчуцьке ТЕЦ» на підставі рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.04.2019 №568 та за одноставковими тарифами, визначеними рішенням міської ради від 30.12.2021 №1867. При цьому витрати на опалення при одноставковому форматі тарифу на теплопостачання компенсується споживачами лише упродовж опалювального періоду.

На день звернення в суд із цим позовом вона, ОСОБА_1 , є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яке надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 20.10.2022 №1508 зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 13.01.2023 №86, яким підприємство зобов`язано застосовувати до своїх споживачів у м.Кременчуці тарифи, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувався до цих споживачів станом на 24.02.2022, а також здійснити перерахунок вартості плати за комунальні послуги споживачам у м.Кременчуці за період, у якому нарахована ціна за послуги вище, ніж станом на 24.02.2022 у м.Кременчуці, шляхом зменшення плати.

Усупереч викладеному за період з листопада 2022 року по 01.01.2024 вартість наданих послуг розрахована відповідачем за двоставковими тарифами, які не враховують особливості теплопостачання у м.Кременчуці та не затверджені згідно з вимогами чинного законодавства.

Наведене вважає порушенням вимог Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі - Закон №2479-ІХ), яким протягом дії воєнного стану в Україні та 6 місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Наполягає на тому, що тарифи на послуги з постачання теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для споживачів м.Кременчука не можуть перевищувати рівень тарифів, які застосовувались для цих споживачів до 24.02.2022, навіть якщо ці послуги до вказаної дати надавались іншим суб`єктом господарювання. Відтак, просить захистити порушене право згідно з заявленими позовними вимогами.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.12.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

На момент прийняття такого рішення Кременчуцька міська рада очевидно була обізнана про тарифи, затверджені для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» рішенням уповноваженого органу - Полтавською обласною радою та після набрання чинності Законом №2479-IX такі тарифи не змінювалися.

З урахуванням викладеного районний суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Із рішенням районного суду не погодилася позивачка, оскарживши його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов про зобов`язання відповідача вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Наполягає на тому, що застосування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для споживачів лівобережної частини м.Кременчука не може перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022, незалежно від того, ким надавалися послуги споживачеві.

Зазначає, що станом на 24.02.2022 для споживачів лівобережної частини м.Кременчука діяв одноставковий тариф, установлений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30.12.2021 №1867. Тоді як застосування двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відбулося після введення мораторію на підвищення тарифів на теплову енергію і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Вважає, що районний суд безпідставно залишив поза увагою той факт, що відповідачем не проводився розрахунок економічно обґрунтованих тарифів на опалювальний період 2022-2023 для мешканців міста Кременчука та не виконано вимоги пунктів 15, 16 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 (зі змінами).

Відтак, районний суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки доводам позивача про порушення відповідачем законодавства України під час нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Наведене відповідає позиції Полтавського апеляційного суду, сформованій у справі №524/4839/23 з подібний правовідносин, детально цитованій у мотивах апеляційної скарги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07.02.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 11.02.2025.

14.02.2025 до Полтавського апеляційного надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що із листопада 2022 року надає послуги з постачання теплової енергії споживачам лівобережної частини м.Кременчука від джерел Кременчуцької ТЕЦ за тарифами, установленими рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 для всіх категорій споживачів, з урахуванням приписів Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання на час дії воєнного стану та подальшого відновлення її функціонування». Відтак, тарифи для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» установлені рішенням обласної ради від 30.09.2022 №477 відповідають розміру тарифів, що були встановлені рішеннями обласної ради від 21.10.2021 №286, зі змінами внесеними рішенням від 09.12.2021 №326, тобто до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022.

24.02.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив третьої особи Полтавської обласної ради на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Наголошує на правомірності використання відповідачем тарифів для розрахунку вартості наданих послуг у спірний період згідно з рішеннями обласної ради №477 від 30.09.2022 та №669 від 28.07.2022. Наведене відповідає положенням статті 19 Конституції України, частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статті 13 Закону України «Про теплопостачання», зміст яких цитовано у відзиві на апеляційну скаргу.

Звертає увагу, що розмір тарифів та теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо категорії «населення» затверджений рішенням №669 (діють з 01.10.2023) відповідають розміру тарифів, які були встановлені рішеннями обласної ради від 21.10.2021 №286 та від 30.09.2022 №477.

03.04.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшли пояснення третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, яка доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити. Вважає за необхідне звернути увагу апеляційного суду на практику Полтавського апеляційного суду, сформовану у справі №524/4839/23 та Верховного Суду у справі №917/730/23.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив, наполягав на законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення районного суду, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на квартиру./а.с.7 т.1/

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.04.2019 №568 визначено ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води./а.с.8 т.1/

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.10.2021 №1421 установлено ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для категорії споживачів, зокрема: для потреб населення, тариф на теплову енергію 1 745,24 грн./Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 979,41 грн./Гкал (без ПДВ), тариф на транспортування теплової енергії - 751,10 грн./Гкал (без ПДВ), тариф на постачання теплової енергії - 14,73 грн./Гкал (без ПДВ); приєднано додатки до рішення №1, №2, №3, №4, №5./а.с.11-12/

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.12.2021 №1867 установлено ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» скориговані тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для категорії споживачів з 01.01.2022, зокрема, для потреб населення, тариф на теплову енергію - 1828,10 грн./Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1017,13 грн./Гкал (без ПДВ), тариф на транспортування теплової енергії - 796,02 грн./Гкал (без ПДВ), тариф на постачання теплової енергії - 14,95 грн./Гкал (без ПДВ); до рішення приєднано його додатки №1, №2, №3, №4, №5/а.с.9-10 т.1/

Рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №447 установлено ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»: тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів; тарифи на транспортування теплової енергії інших ліцензіатів тепловими мережами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»./а.с.17 т.1/

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20.10.2022 №1508 визначено ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води./а.с.13 т.1/

Рішенням Полтавської обласної ради від 28.07.2023 №669 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»./а.с.14 т.1/

За змістом листа Міністерства розвитку громад та територій України, зареєстрованого 30.12.2022 №7/10/2/4445-22, адресованого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», застосування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», зокрема, й для споживачів м.Кременчука, не може перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022 (незалежно від того, ким надавалися послуги споживачів)./а.с.15-16 т.1/

До позовної заяви позивачем надано рахунки-повідомлення для сплати комунальних послуг./а.с.18,19 т.1/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що тарифи на виробництво та постачання теплової енергії відповідачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлюються Полтавською обласною радою, як засновником підприємства. Отже, визначення останнім в рахунках-квитанціях на оплату, копії яких додані до позовної заяви, вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, встановленим додатком 2 до Рішення Полтавської обласної ради № 477 для потреб населення, відповідало вимогам чинного законодавства України.

При цьому з урахуванням приписів пункту 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011, відповідач не зобов`язаний ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для міста Кременчука.

Діючі тарифи для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлені рішенням Полтавської обласної ради рішенням №477 від 30.09.2022 відповідають розміру тарифів, що були встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09.12.2021 №326, тобто розміру тарифів, встановленому до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022. Такі тарифи сформовані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у єдиному розмірі та застосовуються до усіх споживачів підприємства у м. Полтава та Полтавської області, у тому числі і для споживачів на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для постачання позивачу теплової енергії на умовах, які були встановлені для іншого суб`єкта господарювання - ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», і так само відсутні підстави для постачання теплової енергії за тарифами, які відрізняються від тих, що були встановлені саме для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Полтавською обласною радою.

Одночасно з цим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що обов`язки щодо постачання теплової енергії позивачу були покладені на відповідача рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води».

На момент прийняття указаного рішення Кременчуцька міська рада очевидно була обізнана про тарифи, які були затверджені уповноваженим органом для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки рішення про їх затвердження було оприлюднено Полтавською обласною радою, відповідна інформація є загальнодоступною.

Отже, позивачем не доведено, що саме відповідач є особою, якою порушено права та інтереси позивача у спірних правовідносинах. Тоді як заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (стаття 714 ЦК України).

Тлумачення наведеної норми свідчить, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання енергетичних ресурсів споживачу, є видом договору купівлі-продажу, що узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованою у справі №529/613/17-ц від 03.10.2018.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити такі (житлово-комунальні) послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У силу приписів статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Наведена норма узгоджується із положеннями пункту 2 частини третьої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за змістом якої встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (частина п`ята статті 21 цього Закону).

Частиною третьою статті 20 Закону України «Про теплопостачання» установлено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Приписами статті 16-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (підпункт 9 пункту 3.2 зазначених Ліцензійних умов).

Відповідно до пункту 37 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Як правильно установлено судом першої інстанції, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесене до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).

Згідно зі статутом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада (http://te.pl.ua/spozhivacham/naselennyu/dovdkov-ta-nformacyn-materali/statut-pdpriyemstva/).

Таким чином, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою. Тоді як застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, установленим рішеннями Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022, №669 від 28.07.2023.

Правомірність рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 становила предмет дослідження Другого апеляційного адміністративного суду, який при ухваленні постанови від 13.02.2024 у справі №440/6193/23, виснував, що тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», запроваджені рішенням Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022, у тому числі і тарифи зазначені для категорії споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до ведення в Україні воєнного стану 24.02.2022.

За змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведений процесуальний обов`язок позивачем не виконано та не спростовано у загальному порядку правомірність застосування тарифу, встановленого таким рішенням обласної ради, а тому за правилами частини 4 статті 12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення відповідачем вимог статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», колегія суддів відхиляються. Оскільки положення статті 1 цього Закону не є нормою-приписом (зобов`язанням) та не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо).

Відповідне положення законодавства є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) та адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, натомість відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими Полтавською обласною радою тарифами, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що тарифи, установлені рішенням Полтавської обласної ради №477, залишилися на рівні тарифів, установлених рішенням Полтавської обласної ради №286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021 (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).

Тобто, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювалися (не підвищувалися) після набрання чинності Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2024 у справі №917/1389/23, які підлягають врахуванню відповідно частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Із огляду на викладене, доводи позивача щодо порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», колегія суддів визнає безпідставними. Тоді як визначення відповідачем в рахунках на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради №477 для споживачів, відповідає як умовам укладених між сторонами у справі договорів, так і вимогам чинного законодавства України.

Посилання виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у поясненнях на підтримку доводів апеляційної скарги на безпідставне незастосування до спірних правовідносин позиції Верховного Суду, сформованої у справі №917/730/23 від 04.04.2024, колегія суддів відхиляє. Так, правовідносини у справі, на яку посилається позивач не є подібними з правовідносинами у справі №524/974/23, оскільки у справі, судове рішення у якій є предметом апеляційного перегляду, правовідносини стосуються зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості вже наданих/отриманих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачу, тоді як у справі №917/730/23 правовідносини стосувалися врегулювання переддоговірного спору в судовому порядку. Отже, у справі, що переглядається, і у наданій для порівняння справі, правовідносини відрізняються за матеріально-правовим регулюванням, змістом заявлених позовних вимог, підставами та предметом позову, встановленими судами обставинами справи, що виключає подібність спірних правовідносин.

Натомість наведена позивачем у доводах апеляційної скарги практика Полтавського апеляційного суду у розумінні частини четвертої статті 263 ЦПК України не є обов`язковою для врахування при розгляді цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до загального цитування норм матеріального права та не доводять наявність порушеного відповідачем права позивачки, як споживача послуг. Тоді як відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справі №755/3563/21 від 06.09.2023, яка за правилами ч.4 ст.263 ЦПК України є обов`язковою для врахування.

Тоді як посилання позивачки на рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №86, яким відповідача зобов`язано застосовувати до своїх споживачів у м.Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувались до цих споживачів станом на 24.02.2022 та обов`язок здійснити перерахунок вартості плати, колегія суддів відхиляє, оскільки таке рішення визнано в судовому порядку протиправним та скасовано, що підтверджується постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №440/4765/23.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.04.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак