У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Макарчука С.М.,

з участю:

позивачки - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника третьої особи - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

секретаря судового засідання - Демидюк О.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та надання дозволу подати додаткові пояснення у цивільній справі №546/239/23 за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини із заведенням спадкової справи,

Встановив:

02 жовтня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області з Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа №546/239/23 за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Решетилівська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про приняття спадщини із заведенням спадкової справи.

Ухвалою від 03.10.2024 справу прийнято до провадження у порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження.

19 березня 2025 року позивачкою подано до суду клопотання про витребування доказів, вх.№ 3296.

16 квітня 2025 року позивачкою подано до суду доповнення до клопотання, яке було зареєстроване за вх.№ 3296.

19 березня 2025 року позивачкою подано до суду клопотання про витребування доказів, вх.№ 3297.

16 квітня 2025 року позивачкою подано до суду клопотання про витребування оригіналу письмового доказу.

16 квітня 2025 року позивачкою подано до суду клопотання про надання дозволу подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи.

У підготовчому засіданні 16.04.2025 позивачка подані клопотання підтримала з наведених у них підстав. Додатково прохала у зв`язку з заявленими клопотаннями продовжити строк підготовчого провадження.

Представник третьої особи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) поклалася на розсуд суду.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце підготовчого засідання, не з`явилися.

Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи клопотань, суд робить такі висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Водночас, задоволення такого клопотання не є обов`язком суду, а вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета доказування у кожній конкретній справі.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

19.03.2025 позивачкою подане клопотання про витребування доказів.

У поданому клопотанні позивачка, посилаючись на те, що нею змінений предмет позову на "закінчити спадкову справу № 98/2022 від 13.05.2022, яка заведена Решетилівською державною нотаріальною конторою на фіктивну особу, без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язати Решетилівську державну нотаріальну контору прийняти заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини ОСОБА_8 , який був працюючим пенсіонером з РНОКПП НОМЕР_1 , із заведенням нової спадкової справи", прохає витребувати:

- у КНП "Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області", де працював ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про нарахування ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 заробітної плати за 2021-2022 рік (помісячно) та дату і підстави звільнення ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1

- у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області інформацію про виплату пенсії ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був пенсіонером, за 2021-2022 рік (помісячно) та належним чином засвідчену копію документа про припинення виплати пенсії ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку позивачки, дані докази підтвердять, що спадкова справа № 98/2022, яка 13.05.2022 заведена Решетилівською державною нотаріальною конторою, це не спадкова справа її батька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та те, що відповідач умисно завів спадкову справу на фіктивну особу, тому що стосовно фіктивної особи, яка не могла отримувати пенсію за віком, не потрібно на підставі п. 11 ч. 1 ст. 62 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" у редакціях від 17.04.2022-01.10.2022 робити запити до банків щодо наявності у неї рахунків (вкладів) та залишку коштів на рахунках (вкладах) і, як наслідок, потрібно задовольняти мій позов.

- у Новосанжарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження фізичної особи ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її походження.

На думку позивачки даний доказ з врахуванням заяви свідка начальника Решетилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_9 від 15.03.2023 № 120/2025-28, яка зареєстрована в Решетилівському районному суді Полтавської області за вх. № 1146/23-Вх. від 16.03.2023, про те, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердить, що відповідач 13.05.2022 завів спадкову справу на фіктивну особу. Окрім цього даний доказ підтвердить, що спадкова справа № 98/2022 від 13.05.2022 не є спадковою справою її батька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання аналогічного змісту з аналогічними вимогами позивачкою було заявлене 19 грудня 2024 року за вх.№ 13825 та вирішене ухвалою суду від 12 лютого 2025 року, якою в задоволенні клопотання - відмовлено. Повторно заявляючи клопотання про витребування зазначених доказів позивачка посилається на те, що нею змінений предмет позову на "закінчити спадкову справу № 98/2022 від 13.05.2022, яка заведена Решетилівською державною нотаріальною конторою на фіктивну особу, без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язати Решетилівську державну нотаріальну контору прийняти заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини ОСОБА_8 , який був працюючим пенсіонером з РНОКПП НОМЕР_1 , із заведенням нової спадкової справи". Решта доводів клопотань тотожні, підстави позову позивачкою не змінювалися.

Разом з тим, зміна предмета позову не доводить поважність пропущення строку для подання доказів чи клопотань про їх витребування, які раніше уже заявлялися.

Також 19.03.2025 позивачкою подане клопотання про витребування доказів, яке доповнене 16.04.2025.

У поданому клопотанні з доповненням позивачка прохає

- витребувати у Головному управлінні ДПС у Полтавській області інформацію про РНОКПП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- витребувати у Головному управлінні ДПС у Полтавській області інформацію з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за 2022 рік щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання позивачка посилається на те, що нею змінений предмет позову на "закінчити спадкову справу № 98/2022 від 13.05.2022, яка заведена Решетилівською державною нотаріальною конторою на фіктивну особу, без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язати Решетилівську державну нотаріальну контору прийняти заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини ОСОБА_8 , який був працюючим пенсіонером з РНОКПП НОМЕР_1 , із заведенням нової спадкової справи".

У справі немає належного документу, де був би зазначений РНОКПП ОСОБА_8 . У копії спадкової справи № 98/2022 від 13.05.2022 знаходиться копія заповіту від 29.04.2021 на недійсному (дефектному) бланку нотаріального документу (усупереч п. 10 Опису і зразку спеціального бланка нотаріального документа, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 812 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 р. № 183) у нижній частині на зворотному боці бланка заповіту після копіювання на смужці з`явилося приховане слово "Дійсний", повторене 2 рази, а не 3 рази).

На підставі п. 7 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 № 812 в редакції від 03.07.2021 (далі - Порядок) бланки є невід`ємною складовою нотаріального діловодства та документарного забезпечення нотаріального процесу і використовуються нотаріусами виключно під час вчинення нотаріальних дій.

На підставі п. 15 Порядку недійсними вважаються бланки дефектні (через відсутність або пошкодження захисної сітки, друкованого тексту, водяних знаків, серій або номерів, наявність дубльованих номерів).

У силу ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нормами чинного цивільного законодавства передбачено імперативне правило, згідно з яким заповіт складається в письмовій формі та потребує нотаріального посвідчення або посвідчення іншими посадовими, або службовими особами у випадках, передбачених ст. ст. 1251, 1252 ЦК України (ч. 1, 3 ст. 1247 ЦК України).

Отже, на думку позивачки, заповіт від 29.04.2021, який знаходиться на недійсному (дефектному) бланку нотаріального документу є нікчемним правочином, тому що недодержана вимога щодо його письмової форми (ч. 1 ст. 218 ЦК України з врахуванням ч. 1 ст. 1247 ЦК України) та недодержана вимога закону про його нотаріальне посвідчення (ч. 1 ст. 219 ЦК України). У зв`язку з тим, що бланки є невід`ємною складовою нотаріального діловодства та документарного забезпечення нотаріального процесу і використовуються нотаріусами виключно під час вчинення нотаріальних дій, тому письмова форма заповіту та його посвідчення невід`ємно пов`язані з бланками нотаріальних документів. Письмова форма заповіту визначається по бланку нотаріального документу і по бланку нотаріального документу визначається посвідчення заповіту, а на підставі ст. 79 ЦПК України заповіт від 29.04.2021 на недійсному (дефектному) бланку нотаріального документу не може підтверджувати РНОКПП ОСОБА_8 .

Також позивачка вказує, що інформація про РНОКПП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 підтвердить обставину, що спадкова справа № 98/2022, яка 13.05.2022 заведена Решетилівською державною нотаріальної конторою, не є спадковою справою ОСОБА_8 із РНОКПП НОМЕР_1 , а інформація про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за 2022 рік щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтвердить, що спадкова справа № 98/2022 від 13.05.2022 це не спадкова справа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому що у 2022 році ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 працював і отримував заробітну плату.

Спірні правовідносини у цій справі виникли з обставин і підстав заведення спадкової справи, яку позивачка вважає такою, що заведена щодо фіктивної особи, завершити яку без видачі свідоцтва про спадщину прохає позивачка, та можливості реалізації позивачкою своїх спадкових прав шляхом подання заяви про прийняття спадщину, яку позивачка прохає зобов`язати відповідача прийняти.

Вказані у клопотаннях документи та відомості, що у них містяться, не відносяться до предмету доказування у цій справі, оскільки доказуванню у цій справі підлягають не наявність спадкового майна після батька позивачки, отримання ним доходів чи здійснення професійної діяльності батьком позивачки, а обставини та підстави заведення саме оспорюваної спадкової справи, заведення її саме на фіктивну особу, і, відповідно, реалізація спадкових прав позивачки шляхом зобов`язанання відповідача прийняти заяву позивчки про прийняття спадщини.

Окрім того, клопотання позивачки не містить відомостей, які б підтверджували перебування у Новосанжарського ДРАЦС інформації, про витребування якої ставить питання позивачка, яка водночас як на підставу цієї вимоги посилається на наявне у матеріалах справи повідомлення про відсутність такої інформації у Державному реєстрі актів цивільного стану. Тобто у цій частині клопотання не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет та підстави спору, суд доходить висновку, що оскільки РНОКПП спадкодавця має істотне значення для його ідентифікації, що впливає на правильне вирішення спору, клопотання про витребування відомостей про РНОКПП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню. У решті вимог ці клопотання задоволенню не підлягають.

16.04.2025 позивачкою заявлене клопотання про витребування оригіналу письмового доказу - заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021.

У поданому клопотання ОСОБА_1 прохає:

- витребувати у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 ) оригінал заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021 та приєднати його до матеріалів справи.

- постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування стосовно використання приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального

округу Полтавської області Бєлашом Юрієм Дмитровичем дефектних (недійсних) спеціальних бланків нотаріальних документів.

- врахувати, що на підставі ч. 2. ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт ОСОБА_10 від 29.04.2021 є нікчемним.

- врахувати, що згідно з українським правописом чоловіче прізвище ОСОБА_1 - відмінюється, а жіноче прізвище ОСОБА_1 - не відмінюється, про що знав мій батько

ОСОБА_8 .

- врахувати, що дане клопотання позивачка не заявила у позовній заяві, тому що вона не знала, що змінюватиме предмет позову та до по подання позовної заяви не бачила копію заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021.

Клопотання обґрунтоване тим, що у матеріалах справи (вх. № 3487 від 26.07.2023) міститься копія заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021 на дефектному (недійсному) спеціальному бланку нотаріального документу (всупереч п. 10 Опису і зразку спеціального бланка нотаріального документа, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 № 812 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 183)) у нижній частині на зворотному боці якого розташована смужка, у якій надруковано приховане слово "ДІЙСНИЙ" (всі великі букви) повторене 2 рази замість "Дійсний" (тільки перша буква велика), повторене 3 рази, яке з`явилося після копіювання цього бланка.

На підставі п. 15 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 № 812 (у редакції від 21.05.2020). недійсними вважаються бланки - дефектні (у зв`язку з відсутністю або пошкодженням захисної сітки, друкованого тексту, водяних знаків, серій або номерів, наявністю дубльованих номерів, пошкодженням цілісності паперу, на якому викладено бланк, тощо).

На підставі п. 4 Порядку використання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх витрачання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1290 заходи щодо замовлення бланків у виробника, їх постачання державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам, первинний облік постачання, знищення дефектних бланків здійснюються визначеним Мін`юстом державним підприємством, яке належить до сфери управління Мін`юсту, у порядку, затвердженому Мін`юстом.

Отже, на думку позивачки, за даних умов суд на підставі ст. 1 Конституції України (Україна - правова держава) зобов`язаний вилучити із справи оригінал заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021 та направити його до ДП "Національні інформаційні системи" для знищення, а на підставі ч. 11 ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для вжиття заходів у визначений в окремій ухвалі строк (до закінчення підготовчого провадження), тому що ця стаття передбачає ще відповідь органу досудового розслідування на окрему ухвалу.

Дане клопотання позивачка подала на підтвердження обставини, що спадкова справа № 98/2022 від 13.05.2022 це не спадкова справа ОСОБА_8 , який був працюючим пенсіонером з РНОКПП НОМЕР_1 , та щоб у рішенні не встановив, що її позов безпідставний у зв`язку з тим, що є заповіт, а вона не спадкоємцем за заповітом. При цьому позивачка вважає, що суд повинен задовольнити її клопотання, тому що Україна - правова держава.

Оригінал заповіту ОСОБА_10 від 29.04.2021 знаходиться в третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 , яка не подала оригіналу цього заповіту Решетилівській державній нотаріальній конторі, а подала його копію.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи, що у матеріалах справи наявна копія заповіту ОСОБА_8 від 29.04.2021, дійсність якого заперечується у поданому клопотанні, враховуючи вимоги ч.6 ст. 95 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність витребування оригіналу письмового доказу, а тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Щодо клопотання в іншій частині суд зауважує наступне.

Відповідно до частин 1-4, 11 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Тобто, суд має право винести окрему ухвалу виключно у разі виявлення порушення законодавства або недоліків у діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб та виключно при вирішенні спору.

У цій справі наразі триває стадія підготовчого провадження, під час якої вирішення спору не здійснюється, тобто, на цій стадії судового провадження суд не має права встановлювати, чи були допущені зазначені у ст. 262 ЦПК України порушення чи недоліки, їх характер і правові наслідки. Більше того, заявлення позивачкою вимоги про направлення оригіналу заповіту ОСОБА_8 від 29.04.2021 та направлення його до ДП "Національні інформаційні системи" для знищення суперечитиме меті і завданню кримінального провадження у разі встановлення під час вирішення спору підстав для направлення окремої ухвали прокурору чи органу досудового розслідування, визначених у ст. 262 ЦПК України, оскільки матиме своїм наслідком знищення доказів, які можуть мати істотне значення для кримінального провадження.

У зв`язку із зазначеним клопотання позивачки про винесення окремої ухвали та пов`язані з цим вимоги задоволенню не підлягають.

Також суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 199 ЦПК України якщо позивачем до закінчення підготовчого провадження подано заяву про визнання недійсним повністю чи у певній частині пов`язаного з предметом спору правочину, який суперечить закону, суд надає відповідачу, іншим учасникам справи час на підготовку своїх пояснень та заперечень з приводу поданої заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, на яку посилається у клопотанні позивачка, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, законом визначено два типи недійсності правочину: нікчемний та оспорюваний.

Зважаючи на зміст поданого клопотання, у якому позивачка наполягає на нікчемності правочину, пов`язаного з предметом спору, - заповіту ОСОБА_8 від 29.04.2021, подане клопотання необхідно розглядати як заяву про визнання недійсним повністю чи у певній частині пов`язаного з предметом спору правочину, який суперечить закону, а тому на підставі ч.3 ст. 199 ЦПК України відповідачу та іншим учасникам справи слідя надати час на підготовку своїх пояснень та заперечень з приводу поданої заяви.

Зважаючи на викладене, подане клопотання підлягає задоволенню виключно у частині витребування оригіналу заповіту.

16.04.2024 позивачкою подане клопотання про надання дозволу подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи (відповідач не заперечує проти позову із зміненим предметом).

У поданому клопотанні, посилаючись на ст.2, ч.ч. 2, 5 ст. 174 та п. 2 ч. 1 ст. 189, ст. 209 ЦПК України, позивачка прохає надати їй дозвіл на подання заяви по суті справи - додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи (відповідач не заперечує проти позову із зміненим предметом).

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.03.2025 суд встановив відповідачеві п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов зі зміненим предметом, але відповідач відзив не подав.

Частиною 5 ст. 174 ЦПК України визначено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Тобто, надання цього дозволу є правом, а не обов`язком суду, і залежить від необхідності надання такого додаткового пояснення.

Таким чином, оскільки клопотання за своїм змістом не містить будь-яких відомостей щодо необхідності подання додаткових пояснень позивачем щодо тієї обставини, що відповідачем не поданий відзив на позов зі зміненим предметом, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що наявна необхідність витребування доказів відповідно до задоволеної частини клопотань, а також з огляду на необхідність надання учасникам справи часу для підготовки пояснень в порядк ст. 199 ЦПК України, слід продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання у межах цього строку.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 78, 83, 84, 198, 199, 214, 260, 261, 262 ЦПК України, суд,

Постановив:

Клопотання ОСОБА_1 від 19 березня 2025 року, вх.№ 3296, з доповненням від 16 квітня 2025 року, про витребування доказів - задовольнити частково.

Витребувати від Головного управління ДПС у Полтавській області інформацію про РНОКПП ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19 березня 2025 року, вх.№ 3297, про витребування доказів - відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 від 16 квітня 2025 року про витребування оригіналу письмового доказу - задовольнити частково.

Витребувати у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 оригінал заповіту ОСОБА_8 від 29.04.2021.

Роз`яснити, що відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки позивачем до закінчення підготовчого провадження подано заяву про недійсність повністю (нікчемність) пов`язаного з предметом спору правочину - заповіту ОСОБА_8 від 29.04.2021, на підставі ч.3 ст. 199 ЦПК України надати відповідачу та іншим учасникам справи час на підготовку своїх пояснень та заперечень з приводу поданої заяви, який не може перевищувати 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 16 квітня 2025 року про надання дозволу подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, - відмовити.

Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 16 травня 2025 року.

Відкласти підготовче засідання до 13 год. 00 хв. 12 травня 2025 року, про що повідомити учасників справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після проголошення й оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 21 квітня 2025 року.

Суддя