Провадження №2/751/170/25
18 квітня 2025 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.
при секретарі Курач В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну спpаву за позовною заявою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,
В с т а н о в и в:
21.11.2024 року Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 8 134,19 грн майнової шкоди завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди та понесених судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , 08.02.2024 року о 21 год. 30 хв. в місті Чернігові по проспекту Перемоги, 189, керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи з парко місця заднім ходом, не переконався у безпечній відстані, в результаті чого скоїв зіткнення з припаркованим службовим автомобілем PEUGEOT 301 PGO CKC, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.10.9 ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. За давним фактом на відповідача було складено протокол серії АА № 707707 від 08.02.2024 року, за яким постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.02.2024 року справа №750/2061/24 визнано винним, за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,0 грн. Вказує, що у результаті неправомірних дій відповідача, щодо пошкодження службового автомобіля PEUGEOT 301 PGO CKC, д.н.з. НОМЕР_2 була зірвана робота оперативного підрозділу ГУНП в Чернігівській області, щодо забезпечення належного виконання службових обов`язків, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію». Посилається, що у результаті ДТП позивачу завдано майнову шкоду, для встановлення розміру якої, на замовлення ГУНП в Чернігівській області було проведено експертне дослідження та відповідно до висновку експертного дослідження ЧНДЕКЦ МВС України №ЕД-19/125-24/2199-АВ від 19.03.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля PEUGEOT 301 PGO CKC, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу становить 25 133,83 грн. Вказує, що 02.07.2024 року страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», на рахунок позивача було перераховано страхове відшкодування згідно договору №АТ-4221120 від 26.05.2023 року за пошкодження службового автомобіля у сумі 16 999,64 грн. Проте, зазначена сума страхового відшкодування не покриває вартість відновлювального ремонту автомобіля, а тому на підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України, вважають, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця вартості відновлювального ремонту автомобіля, за виключенням суми перерахованої страховою компанією у розмірі 8 134,19 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 23.12.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач в судове засідання не викликався. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Заяви, клопотання до суду не надходили.
Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.
18.04.2025 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Судом встановлено, що 08.02.2024 року о 21 год 30 хв, ОСОБА_1 в місті Чернігові по пр. Перемоги, 189 (прибудинкова територія), керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом, виїжджаючи з паркомісця, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб PEUGEOT 301, д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих не має, власникам завдано матеріальних збитків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 707707 від 08.02.2024 року за ст. 124 КУпАП. (а.с.33)
Постановою Деснянського районного суд міста Чернігова від 29.02.2024 року справа №750/2061/24, провадження №3/751/953/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с.30-31)
В результаті ДТП, було пошкоджено службовий автомобіль PEUGEOT 301, д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), що належить ГУНП в Чернігівській області. (а.с.9)
Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/125-24/2199-АВ від 19.03.2024 року, складеного на замовлення позивача, судовим експертом Малишко О.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «СКС PGO-ПС» на базі PEUGEOT 301, д.н.з. НОМЕР_2 , 2020 року випуску, об`ємом двигуна 1587 см3, станом на 08.02.2024 року становить 25 133,83 грн. (а.с.14-29)
Як вбачається, з Полісу АТ/4221120, транспортний засіб RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», строк дії Договору з 26.05.2023 року до 25.05.2024 року. (а.с.35)
09.04.2024 року ГУНП в Чернігівській області звернулось до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з Повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ №213968019 від 04.04.2023 року, на підставі протоколу (акту) огляду транспортного засобу (КТЗ). (а.с.8-9, 10-11)
02.07.2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було перераховано позивачу страхове відшкодування згідно договору АТ/4221120 від 26.05.2023 року за пошкодження службового автомобіля у сумі 16 999,64 грн. (а.с.5, 6-7)
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Пунктом 1 частини 2 вказаної статті передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України.
Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, - п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).
За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина відповідача ОСОБА_1 , у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 08.02.2024 року, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль PEUGEOT 301, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, була встановлена постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.02.2024 року і додатковому доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.28 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Висновок експертного дослідження №ЕД-19/125-24/2199-АВ від 19.03.2024 року, яким визначена вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 25 133,83 грн., судом визнано обґрунтованим, таким, що не суперечить матеріалам справи та не викликає сумніву щодо його правильності, а тому є належним та допустимим доказом у справі у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України.
На спростування зазначеного висновку відповідач жодного доказу не надав, як і не ініціював призначення відповідної судової експертизи судом.
У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило на користь ГУНП в Чернігівській області суму страхового відшкодування в розмірі 16 999,64 грн. (а.с.5, 6-7).
Сума яка відшкодована позивачу страховиком, згідно з умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, не покриває розміру збитків завданих потерпілому.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди - 25 133,83 грн. і страховою виплатою - 16 999,64 грн., що становить 8 134,19 грн підлягає стягнення з відповідача.
Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода завдана останньому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, за виключенням виплаченого страхового відшкодування, у сумі 8 134,19 грн (25 133,83 грн 16 999,64 грн).
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. (а.с.50), які на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд -
Позов Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 8 134 грн 19 коп та 3 028 грн 00 коп. судового збору, а всього 11 162 (одинадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 19 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повний текст рішення суду виготовлений 18.04.2025 року.
Головуючий - суддя О. Г. Деркач