Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"27" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пшегалінської К.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить змінити розмір (спосіб стягнення) аліментів, які стягуються на підставі рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 14.02.2017 у справі №296/487/17, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; загально стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.03.2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області було розірвано шлюб між сторонами.

Від шлюбу у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач відмовлявся надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач була вимушена стягувати аліменти у судовому порядку.

Розмір аліментів, які стягуються, 1000 грн щомісячно, що становить менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після розірвання шлюбу сторони намагалися налагодити шлюбні стосунки, у результаті у сторін народилася ще одна спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час спільні діти проживають з позивачем та знаходяться на повному забезпечені позивача.

Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, сплачує лише 1000 грн, які були присуджені на утримання першої дитини, народженої в шлюбі.

Між сторонами на момент подання заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, яка була народжена після розірвання шлюбу.

На позивача лягає тяжкий тягар утримання дітей, придбання одягу, їжі, ліків, вітамінів, товарів для дозвілля, навчання, розвитку, літнього відпочинку, дороговартісних гаджетів та ін.

Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти в повному обсязі.

Розмір отримуваних аліментів набагато нижчий за мінімальний розмір аліментів, тому вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на відсоток від усіх доходів.

На момент подання позову дохід відповідача був мінливим та нестабільним, тому позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

На момент подання даного позову відповідач працює, але відмовляється повідомляти місце роботи та розмір заробітної плати, тому може сплачувати аліменти у відсотку від доходу.

Тобто, з моменту подання первинного позову змінилися обставини та змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.01.2024 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21).

У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.37-38, 53, 70).

Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 17.01.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.22-23, 27-28, 32-33, 42, 49, 55-56, 65-66, 68-69).

У судові засідання 15.03.2024, 12.04.2024, 14.05.2024, 26.07.2024, 03.10.2024, 05.12.2024, 07.02.2025, 27.02.2025 відповідач не з`явився.

Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони по справі мають дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких відповідно до свідоцтва про народження є відповідач ОСОБА_2 (а.с.8, 11 ).

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішенням Корольовського районного суду м. Жиомира від 14.02.2017, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іден. номер: НОМЕР_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 20.01.2017 року та до досягнення повноліття дитини (а.с.10).

Рішенням Корольовського районного суду м. Жиомира від 07.03.2017 розірвано шлюб між сторонами, а саме між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно довідки виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №421 від 10.10.2023 та акту про встанвлення факту проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у садівницькому товаристві "Дубовець" діти сторін проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12, 13).

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13.

За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1000 грн для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 коштів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 добровільно не надає, хоча зобов`язаний утримувати дитину і надавати необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини кошти у вигляді аліментів до досягнення ним повноліття, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.11.2023 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, від сплати якого позивач звільнена.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14.02.2017 року у справі №296/487/17 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іден. номер: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 20.01.2017 року та до досягнення повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іден. номер: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іден. номер: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.11.2023 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_1

Cуддя Н. М. Анциборенко