Справа №333/2677/15-ц
Провадження №4-с/333/15/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Бабак З.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарова Вячеслава Миколайовича, особи, які брали участь у справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району -

ВСТАНОВИВ:

До суду 04.04.2025 звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарова Вячеслава Миколайовича. Посилається, на те що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 09.09.2015 р. з нього були стягнуті аліменти в сумі 200 грн. щомісячно. Він своєчасно здійснював оплати аліментів по вказаному рішенню суду. 19.02.2025 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Шаровим В.М. був проведений розрахунок заборгованості в якому визначена сума заборгованості в розмірі 114666 грн. по ВП №49653746, який розрахований всупереч рішенню Апеляційного суду Запорізької області. Державний виконавець з незрозумілих причин провів розрахунок з посиланням на середню заробітну плату по відповідному регіону.

20.05.2025 було видано повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, були видані постанови про арешт коштів боржника, встановлено обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматично та охолощеною зброєю, встановлено обмеження у праві полювання, встановлено обмеження у праві виїзду за межі України. про наявність вказаних обмежень він дізнався 07.03.2025 року, коли намагався розрахуватись банківською карткою, але вона виявилась заблокованою, зателефонувавши на гарячу лінію він дізнався, що його банківська картка заблокована на підставі постанови державного виконавця. Державний виконавець в телефонному режимі код доступу та ідентифікатор до автоматизованої системи виконавчих проваджень не надав, вказана інформація була отримана лише після адвокатського звернення. Вказані постанови державного виконавця Афанасьєв А.В. вважає незаконними.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району були сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не направили своїх представників.

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шаров В.М. в судовому засіданні проти скарги заперечував, пояснив, що ним був проведений перерахунок заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_1 виходячи з розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки Законом України від 03.07.2018 р. частину першу статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» доповнено абзацем другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України.

У відзиві на скаргу державний виконавець Шаров В.М. також зазначив, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №49653746 з примусового виконання виконавчого листа 333/2677/15-ц від 04.11.2015 виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 200 грн. з кожного щомісячно починаючи з 20.04.2015 року до досягнення повноліття дитиною.

Державним виконавцем 15.12.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія якої було направлено сторонам виконавчого провадження. Державним виконавцем 22.05.2025 було здійснено розрахунок заборгованості відповідно до якого сума боргу становила 114 666,60 грн.. Державним виконавцем 25.02.2025 було винесено постанову про звернення стягнення рахунки боржника. Державним виконавцем 25.02.2025 було винесено постанови про тимчасові обмеження на підставі ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження». Та цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Державним виконавцем 09.04.2024 року в порядку ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Станом на 31.03.2025 відповідно до розрахунку від 16.04.2025 борг зі сплати аліментів на користь стягувача на утримання дитини становить 83032,50 грн станом на 16.04.2025 не погашено. Жодних заяв від стягувача, щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів на адресу відділу не надходило.

Посилання скаржника на його роботу пов`язану з використанням автомобіля є не підтвердженим документально фактом. А тому не може слугувати підставою для скасування тимчасового обмеження на керування транспортним засобом.

Починаючи з 28 серпня 2018 року державним виконавцем здійснене автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого за всіма постановленими раніше судовими рішеннями про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Державний виконавець нарахування заборгованості виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку вважає законною та вказує, що підстави для скасування тимчасових обмежень та перерахунку відсутні.

Вирішуючи заявлені вимоги по суті, суд приходить до наступного.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 09.09.2015 р. по справі №333/2677/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були стягнуті аліменти в сумі 200 грн. щомісячно.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка набрала чинності з 28 серпня 2018 року, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 182 СК України, в редакції від 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Державним виконавцем 15.12.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49653746.

19.02.2025 державним виконавцем був здійснений розрахунок заборгованості по аліментам, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відповідно до якого сума боргу за період з квітня 2015 по лютий 2025 становить 114 666,60 грн. Як вбачається з цього розрахунку державний виконавець розраховував суму, яка підлягає сплаті в поточному місці за квітень 2015 року в сумі 385,80 грн., що складає 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку (розмір прожиткового мінімуму для дитини 8 років у квітні 2015 року становив 1286 грн.). за кожний наступний місяць державний виконавець також розрахував суму, яка підлягає сплаті в поточному місці в сумі, що складає 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, а з серпня 2017 року в розмірі, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Разом з тим, суд зазначає, що лише 17 травня 2017 року до ст. 182 СК України були внесені зміни, які почали діяти з 08.07.2017 року, частина 2 якої викладена у новій редакції:

«Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, :ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Таким чином лише з цього періоду (08.07.2017) аліменти, які присуджені судом в розмірі 200 грн. обраховуються відповідно до вказаної норми закону, тобто, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Отже державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості за аліментами. У разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

На час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 частина друга статті 184 СК України передбачала, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (№ 1282-XII від 03 липня 1991року). У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.

Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від N 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (який набув чинності 01 січня 2016 року) у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».

Отже, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» можна зробити висновок, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 01 січня 2016 року, з 01 січня 2016 року така індексація проводиться у разі перевищення 103 відсотки.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 10-4 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Отже, державний виконавець мав право проводити індексацію аліментів за період з 20.04.2015 року на весь час стягнення аліментів. А з 08.07.2017 року, був зобов`язаний привести розмір аліментів у відповідність з вимогами чинного законодавства щодо гарантованого розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

За таких обставин розрахунок заборгованості від 19.02.2025 року проведений державним виконавцем Шаровим В.М. невірно, тому скарга в частині зобов`язання провести перерахунок заборгованості відповідно до діючого законодавства підлягає задоволенню.

Державним виконавцем 25.02.2025 було винесено постанову про звернення стягнення на рахунки боржника, постанови про тимчасові обмеження та про арешт майна боржника.

Державним виконавцем 09.04.2024 року в порядку ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вимоги скарги про скасування вищевказаних постанов державного виконавця задоволенню не підлягають, оскільки з проведених ОСОБА_1 сплат аліментів за період з 08.07.2017 року (по 250 грн. кожного місяця), встановлено, що вони є меншими ніж гарантований розмір аліментів, отже існує заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженню №49653746 та ця сума лише за період з серпня 2017 року по лютий 2025 року не менша ніж 107992,50 грн.

Керуючись статтями12,13,17,81,259,441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шарова Вячеслава Миколайовича, особи, які брали участь у справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарова Вячеслава Миколайовича провести перерахунок заборгованості по аліментам, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відповідно до діючого законодавства.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складений 18.04.2025.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська