Провадження № 2-о/331/143/2025
Справа № 331/1068/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря Постарнак М.М.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Єрьоміної Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 , в якій зазначила, що до 26.08.2023 р. вони із ОСОБА_2 перебували у шлюбі, обоє зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить заявниці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2002 р. Разом із ними в квартирі також проживає мати заявниці ОСОБА_3 .

Заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 систематично вчиняє насильницькі дії щодо неї та її матері, чим створив неможливі умови проживання у квартирі для них. Заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів, проте, заходи, які вживались за результатами її звернення, виявились недостатніми для припинення проявів насильства, кривдник зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння постійно влаштовує на побутовому ґрунті сварки, вживає відносно заявниці образливі висловлювання, наносить тілесні ушкодження, залякує її та погрожує фізичною розправою.

З огляду на вчинення ОСОБА_2 фізичного та психологічного насильства, заявниця вважає себе жертвою такого насильства та потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у зв`язку із чим просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, яким встановити наступні тимчасові заходи обмеження:

- усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 майном, яке є об`єктом її права особистої власності, а саме, квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. (а.с. 22)

Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили їх задовольнити з мотивів викладених у тексті заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України , до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Неявка належним чином повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису відповідно до приписів ч.1 ст. 350-5 ЦПК України.

Заслухавши заявницю, її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 р. домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Отже, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може застосовуватись лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАПта КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Окрім того, обираючи той чи інший захід тимчасового обмеження прав кривдника або покладаючи на нього певні обов`язки у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд оцінює, чи є цей захід або сукупність заходів пропорційними меті втручання у права кривдника.

У Постанові від 28.04.2020 р. у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-2197св19) Верховний Суд зазначив, що критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Під час розгляду справи № 754/11171/19 суд дійшов висновків, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

У розумінні вказаного закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

З пояснень заявниці встановлено, що вона перебувала із ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.08.2023 р. Подружжя було зареєстроване та проживало у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З 2022 року в цій квартирі проживає також матір заявниці ОСОБА_3 , яка є внутрішньо переміщеною особою з міста Марганець.

Квартира АДРЕСА_2 належить заявниці на праві особистої приватної власності, адже була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кузьміною О.В., державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори 03.07.2002 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-774, за рахунок коштів, отриманих ОСОБА_1 на підставі договору дарування грошей, посвідченого Дрябловою Н.Ф., державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 29.03.2001 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 426. (а.с. 17-20)

ОСОБА_2 систематично вчиняє насильницькі дії щодо заявниці та її матері, чим створив неможливі умови проживання у квартирі для них. Кривдник зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння постійно влаштовує на побутовому ґрунті сварки, вживає відносно заявниці образливі висловлювання, наносить тілесні ушкодження, залякує її та погрожує фізичною розправою.

Матеріалами справи підтверджується застосування до ОСОБА_2 заходів щодо попередження домашнього насильства та адміністративних стягнень:

12.06.2023 р. інспектором СПДН ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , який вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , що виражалось у формі словесних образ та погроз фізичної розправи над дружиною. Відносно кривдника встановлено заборонену в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби. (а.с. 7)

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2023 р. в справі № 331/4179/23 відносно ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с.11)

13.12.2023 р. стосовно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис строком на 1 добу, яким кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 . (а.с. 8)

13.06.2024 р. у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , у ході якого ОСОБА_2 штовхав, хапав її за волосся, висловлював словесні образи нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, відносно кривдника було винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, яким його зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці її проживання, а також заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. (а.с. 9)

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 р. в справі № 331/4081/24 було встановлено, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджена, разом із тим, провадження в справі про адміністративне правопорушення було закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. (а.с. 12-13)

02.08.2024 р. у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , у ході якого ОСОБА_2 кидався у бійку, ображав, виражався нецензурною лайкою на її адресу, відносно кривдника було винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, яким його зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. (а.с. 9а)

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2024 р. в справі № 331/5177/24 провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП було закрите у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. (а.с. 14)

05.01.2025 р. у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у ході якого ОСОБА_2 кидався у бійку, ображав, виражався нецензурною лайкою на їх адресу, відносно кривдника було винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, яким його зобов`язано залишити місце проживання постраждалих осіб, заборонено вхід та перебування в місці їх проживання, а також заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами. (а.с. 10)

У зв`язку із порушенням заходів, встановлених тимчасовим заборонним приписом 05.01.2025 р., Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 р. в справі № 331/465/25 відносно ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений). (а.с. 34-35)

В ході судового розгляду в якості свідка була допитана ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявниці і з 2022 року у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України була змушена тимчасово переміститися з місця свого постійного проживання (м. Марганець) до м. Запоріжжя, відтак, проживає разом із заявницею та заінтересованою особою в одній квартирі. В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 засвідчила, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштовує на побутовому ґрунті сварки, систематично ображає та принижує її та заявницю, під час сварок кидався у бійку із заявницею, штовхав її, хапав за волосся, окрім того, регулярно залякує її та заявницю й погрожує їм фізичною розправою.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно заявниці і її матері, що застосовані до кривдника під час винесення тимчасових заборонних приписів заходи, а також притягнення кривдника до адміністративної відповідальності виявились недостатніми для припинення проявів насильства, відтак, з огляду на кількість випадків нападів є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо потерпілих, такі ризики є реальними та підтверджуються дослідженими доказами.

Суд вважає, що тимчасове обмеження кривдника у користуванні житлом, що належить на праві особистої приватної власності заявниці є легітимним і пропорційним меті втручання у права кривдника заходом, що заявлені ОСОБА_1 заходи у своїй сукупності є достатніми і спроможними попередити у подальшому прояви насильства відносно неї.

Зважаючи на зазначене, для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 необхідно видати обмежувальний припис, встановивши тимчасові заходи обмеження строком на шість місяців, що полягають у зобов`язанні не здійснювати перешкоди в користуванні заявницею квартирою АДРЕСА_2 , а також у забороні кривднику перебувати в місці проживання заявниці й наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання потерпілої.

Керуючись ст. ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яким встановити наступні тимчасові заходи обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 :

- зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обмежувальний припис видати строком на шість місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявниці для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявниці.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 23 квітня 2025 року

Суддя: Н.Г.Скользнєва