Справа № 473/3864/24
УХВАЛА

іменем України

"17" квітня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., представниці позивачки ОСОБА_1 , представниці відповідача Кудактіної О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов?язання відновити кошти на кредитному рахунку та списання нарахованих відсотків, комісій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про зобов?язання відновити кошти на кредитному рахунку та списання нарахованих відсотків, комісій, у якому вказувала, що 21 травня 2018 року вона уклала з відповідачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №629428.

В межах договору банк відкрив на користь позивачки відновлювальну кредитну лінію з встановленням на рахунку позичальниці кредитного ліміту у розмірі 75 000 грн.

Проте 14 жовтня 2022 року з кредитного рахунку ОСОБА_2 невідома особа здійснила переказ грошових коштів у розмірі 25 000 грн та 19 700 грн.

Транзакції з переказу кредитних коштів на рахунок невідомої особи на загальну суму 44 700 грн здійснено через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001 та UKR KYIV MOBILE BANKING 0001.

При цьому, за переказ грошових коштів банк стягнув з позивачки 457 грн комісії.

Крім цього, за користування кредитними коштами АТ «Державний ощадний банк України» нарахував ОСОБА_2 проценти у розмірі 7 096,48 грн та комісію у розмірі 22,90 грн.

Позивачка жодні дії зі зняття коштів не вчиняла, реквізити кредитної картки та іншої інформації для здійснення транзакцій третім особам не повідомляла, не підтверджувала жодних транзакцій, а тому 14 жовтня 2022 році через контакт-центр АТ «Державний ощадний банк України» повідомила оператора про незаконне зняття коштів та не вчинення нею операцій щодо перерахування грошових коштів.

У цей же день ОСОБА_2 звернулася до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП із заявою про вчинення кримінального правопорушення. За вказаним фактом 15 жовтня 2022 року Вознесенський РУП ГУНП вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстрував кримінальне провадження № 0000841 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_2 в межах вказаного кримінального провадження визнано потерпілою.

Водночас позивачка звернулася до АТ «Ощадбанк» із заявами щодо незаконного списання грошових коштів із її кредитного рахунку через шахрайські дії третіх осіб, повернення кредитних коштів на її рахунок, припинення будь-яких нарахувань за кредитним рахунком, а також списання нарахованих відсотків та комісій.

Проте відповідач відмовив у списанні відсотків, комісій, та повернення кредитних коштів з тих мотивів, що позивачка несе повну відповідальність за несанкціоноване списання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами, а спірні перекази коштів могли бути здійснені у зв`язку із порушенням ОСОБА_2 вимог Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зокрема самою позивачкою або іншою особою з використанням її особистих даних та фінансового номеру і мобільного терміналу для авторизації і проведення операцій в інтернет-банкінгу «Ощад 24/7».

Відтак, відповідачем, як фінансовою установою, допущено порушення прав позивачки, як споживача фінансової послуги, яке полягало в протиправних діях щодо несанкціонованого списання коштів з кредитного рахунку позичальниці, безпідставному нарахуванні процентів та комісій, а тому ОСОБА_2 просила зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити залишок коштів на її кредитному рахунку № НОМЕР_1 до стану, у якому він був до здійснення несанкціонованих операцій щодо списання грошових коштів, списати нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 7 096.48 грн та комісії у загальному розмірі 479,90 грн.

22 липня 2024 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. У цій же ухвалі суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

24 липня 2024 року копія вказаної ухвали разом з копією позову та додатками в електронному вигляді були доставлені на офіційну електронну адресу АТ «Державний ощадний банк України» (що підтверджується Реєстром підтверджень про отримання документів з «Електронного суду» учасником справи).

25 липня 2024 року за заявою представниці відповідача ОСОБА_3 останній було надано доступ до електронної судової справи.

02 серпня 2024 року від представниці відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову, яка мотивована тим, що лише 01 серпня 2024 року представниця відповідача отримала повний доступ до електронної справи та усіх наявних в ній документів.

Однак своєю ухвалою від 14 серпня 2024 року (занесеною до протоколу судового засідання) суд відмовив у задоволенні заяви представниці відповідача ОСОБА_3 від 02 серпня 2024 року про продовження процесуального строку.

19 серпня 2024 року від представниці відповідача ОСОБА_4 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (дата здачі відзиву у відділ поштового зв`язку 15 серпня 2024 року), в якому позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову.

Заперечення проти позову обґрунтовувала тим, що 21 травня 2018 року ОСОБА_2 уклала з АТ «Державний ощадний банк України» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №629428.

У цей же день ОСОБА_2 отримала банківську платіжну картку зі строком дії до 31 січня 2023 року та активувала її.

В межах договору банк відкрив на користь позивачки відновлювальну кредитну лінію з встановленням на рахунку позичальниці кредитного ліміту, який поступово збільшив до 75 000 грн.

14 жовтня 2022 року ОСОБА_2 через мобільний застосунок «Ощад 24/7» ініціювала здійснення переказу зі свого рахунку грошових коштів у розмірі 25 000 грн та 19 700 грн. Доручення клієнта з переказу грошових коштів було виконане банком.

Операції з переказу грошових коштів відбувалися шляхом отримання SMS-повідомлення з одноразовим паролем на номер телефону ОСОБА_2 для входу до особистого кабінету мобільного застосунку «Ощад 24/7», входу до застосунку та ініціювання вказаних операцій від імені клієнта. Вказане свідчить, що несанкціоновані операції з переказу грошових коштів були обумовлені позивачкою або були наслідком розголошення позивачкою своїх персональних даних стороннім особам. Проте клієнт банку зобов?язаний надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволяють ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію. При порушенні вказаних вимог клієнт несе повну відповідальність за здійснені операції з використанням платіжного засобу.

За такого, саме на ОСОБА_2 покладається відповідальність за здійснені операції з переказу грошових коштів, а тому її вимоги до банку є безпідставними.

Також 19 серпня 2024 року від представниці відповідача Стефурак Є.С. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (дата здачі зустрічного позову у відділ поштового зв`язку 15 серпня 2024 року), у якому зазначено, що 21 травня 2018 року між банком та позивачкою був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №629428, відповідно до якого банк відкрив на її користь відновлювальну кредитну лінію з максимальним розміром у 250 000 грн зі строком користування коштами протягом 60 місяців (з можливістю продовження цього строку), а ОСОБА_2 зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 35 % річних від розміру заборгованості за винятком Грейс-періоду, протягом якого проценти підлягали до сплати за ставкою 0,001 % річних від суми заборгованості (в подальшому процентна ставка змінювалася), а також передбачені договором комісії.

У разі істотного порушення позичальницею зобов`язань за договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотки та комісій.

Проте, позичальниця умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 29 липня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 50 017,72 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 42 899,15 грн;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 7 096,48 грн;

- заборгованість за комісією 22,09 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_2 у повному обсязі.

В підготовчому засіданні представниця відповідача ОСОБА_4 клопотала про прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

В підготовчому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки ОСОБА_2 , її представниця Компанієць А.В. проти прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом заперечувала, вказуючи на недоцільність здійснення вказаної процесуальної дії, а також порушення строку його подання, який був пропущений відповідачем без наявності для цього поважних причин та в продовженні якого судом було відмовлено.

Заслухавши думку представниці позивачки Компанієць А.В., представниці відповідача Кудактіної О.І., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 3 ст. 194 ЦПК України).

Первісний та зустрічний позови дійсно взаємопов`язані, оскільки виникають з одних правовідносин.

Проте зустрічний позов подано з порушенням строку для подання відзиву, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

При цьому, своєю ухвалою від 14 серпня 2024 року (занесеною до протоколу судового засідання) суд відмовив у задоволенні заяви представниці відповідача Гофман О.Є. від 02 серпня 2024 року про продовження строку для подання зустрічного позову.

Матеріали справи не містять заяви сторони відповідача про поновлення цього строку (який на час розгляду справи пропущений).

Водночас, зазначені у заяві представниці відповідача про продовження строку для подання зустрічного позову доводи про те, що лише 01 серпня 2024 року сторона відповідача отримала повний доступ до електронної справи та усіх наявних в ній документів жодним чином не підтверджені та повністю спростовуються матеріалами справ, а саме:

- Реєстром підтверджень про отримання документів з «Електронного суду» учасником справи, згідно якого 24 липня 2024 року копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позову та додатками в електронному вигляді були доставлені на офіційну електронну адресу АТ «Державний ощадний банк України»;

- даними системи «Електронний Суд», згідно яких 25 липня 2024 року за заявою представниці відповідача Гофман О.Є. останній було надано повний доступ до електронної судової справи.

За встановленого, зустрічна позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 200, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити відповідачу право на звернення з таким позовом в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Вуїв