Справа № 450/5798/24 Провадження № 2/450/919/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Добош Н.Б.

з секретарем Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про предмет спору: відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 50 000,00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 12.07.2024 року капітаном поліції Равлик М.М. спільно з капітаном поліції ОСОБА_2 , які здійснювали повноваження щодо виконання завдань із забезпечення публічної безпеки, а саме патрулювали територію Львівського району Львівської області, близько 21 год 40хв в с. Сердиця по вул. Степана Бандери 49, був зупинений транспортний засіб, а саме скутер марки «Yamaha» без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку із порушенням останнім правил дорожнього руху. В ході реалізації своїх службових повноважень працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_3 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на неодноразові вимоги поліцейських пред`явити документи, що посвідчують особу та на право керування транспортним засобом не реагував, вчинив словесний конфлікт, в ході якого висловлювався в сторону поліцейських нецензурною лайкою, проявляв свою зверхність, погрожував їм фізичною розправою та наніс один удар кулаком правої руки в скроневу ділянку голови зліва капітану поліції ОСОБА_2 , внаслідок якого тілесних ушкоджень не заподіяно. У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 , своїми діями міг завдати шкоду оточуючим, працівниками поліції, відповідно до п. г. п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно ОСОБА_3 застосовано спеціальний засіб кайданки, при застосуванні якого останній виривався, на неодноразові законні вимоги поліцейських припинити свої протиправні дії не реагував, чинив активний фізичний опір, та після застосування яких наніс один удар правою ногою в область паху капітану поліції ОСОБА_1 , внаслідок якого тілесних ушкоджень не заподіяно. Дані дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, а саме опір працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2024 року № 450/3555/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України і призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Позивачі вказують, що внаслідок протиправної поведінки відповідача їм було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях внаслідок приниження їх честі та гідності, нівелювання ділової репутації, зверхнього та неадекватного ставлення до них, як до працівників поліції та представників правоохоронних органів. Крім цього позивачі були змушені змінити свої життєві і роботі плани, витрачати час на збирання доказів, складання документів, та звернення до правоохоронних та судових органів, що є для них стресовою ситуацією. Враховуючи викладене, позивачі вважають, що мають право на відшкодування моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, яку вони оцінюють у розмірі 50 000,00 грн. для кожного.

Ухвалою Пустомитівського районного суд Львівської області від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.02.2025 року представником відповідача, адвокатом Кекіш П.П., подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, вважає такий необґрунтованим з огляду на наступне. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2024 року № 450/3555/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, в судовому засіданні останній свою вину у вчиненому визнав повністю, вказав, що вчинив словесний конфлікт із вищевказаними працівниками правоохоронних органів, та наніс один удар правою ногою в область паху одному з них, у вчиненому щиро розкаюється. Однак даним вироком не встановлено, що ОСОБА_3 заподіяв позивачам тілесні ушкодження. Зазначає, що позивачами не наведено належного обґрунтування суми нанесеної їм моральної шкоди, та будучи працівниками правоохоронних органів, вони повинні усвідомлювати ризики, які супроводжують здійснення їх службових повноважень. Зазначає, що відповідач являється пенсіонером, батьком семи дітей, та має шестеро онуків, яким по мірі можливості допомагає, а заявлений розмір моральної шкоди не є співрозмірним із розмір його пенсії, яка складає 2980,00 грн. щомісячно. В задоволені позовних вимог просить відмовити.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задоволити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак відповідачем подана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2024 року № 450/3555/24, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 342 КК України і призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Даним вироком зокрема встановлено, що 12.07.2024 згідно доручення начальника Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області № 116 від 11.07.2024, поліцейський офіцер сектору взаємодії з громадами відділу превенції ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції, ОСОБА_1 , здійснюючи свої повноваження щодо виконання завдань із забезпечення публічної безпеки та щодо проведення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, покладених на нього ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а саме патрулюючи територію Львівського району Львівської області спільно з поліцейським офіцером сектору взаємодії з громадами відділу превенції ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції, ОСОБА_2 , близько 21:40 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зупинили транспортний засіб, а саме скутер марки «YАМАНА», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_3 у зв`язку із порушенням останнім Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

У ході реалізації своїх службових повноважень вказані працівники поліції встановили, що водій ОСОБА_3 перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме в останнього виявлено запах алкоголю з порожнини роту, не стійку ходу та порушення мови.

В подальшому, під час спілкування із ОСОБА_3 працівниками поліції заявлено законну вимогу ОСОБА_3 представитись, пред`явити документи, що посвідчують особу та документи, що надають право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак ОСОБА_3 на неодноразові законні вимоги поліцейських не реагував. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесний конфлікт із вищевказаними працівниками правоохоронних органів, які виконували свої службові обов`язки, в ході якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, висловлювався в сторону поліцейських нецензурною лайкою, проявляв свою зверхність, погрожував фізичною розправою та наніс один удар кулаком правої руки в скроневу ділянку голови зліва капітану поліції ОСОБА_2 , внаслідок якого тілесних ушкоджень не заподіяно.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 своїми небезпечними діями міг завдати шкоду оточуючим, працівниками поліції, відповідно до п. г. п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано спеціальний засіб кайданки. При застосуванні спеціального засобу (кайданок) ОСОБА_3 виривався, на неодноразові законні вимоги поліцейських припинити свої протиправні дії не реагував, чинив активний фізичний опір, та після застосування яких наніс один удар правою ногою в область паху капітану поліції ОСОБА_1 , внаслідок якого тілесних ушкоджень не заподіяно.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2024 року № 450/3555/24 набрав законної сили 04.10.2024 року.

Статтею 82 ЦПК України, закріплено підстави звільнення від доказування. Так, ч.6 передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 9 ч.2 ст. 16 ЦК України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, законодавець наділив саме суд правом визначати розмір грошового відшкодування.

Згідно роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд вважає доведеним факт спричинення позивачам моральної шкоди, оскільки така шкода була завдана під час виконання ними службових обов`язків, а також у моральних стражданнях у зв`язку із емоційним стресом, порушенням звичних життєвих та робочих планів.

Тому з огляду на встановлені обставини, враховуючи характер душевних страждань, які зазнали потерпілі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтованою, на думку суду, є моральна шкода в розмірі в розмірі 5000,00 грн. для кожного, тому заявлені позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню.

За змістом ч. 1, п. ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч. 1 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору за подання до суду даного позову, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121,12 грн (5000 / 50000 * 1211,20 = 121,12), що є пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмір 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмір 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 121,12 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Львівська область, Львівський район, с. Семенівка.

Позивач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 03.04.2025 року.

СуддяН. Б. Добош