Справа № 278/1282/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Кирилюком Віталієм Леонідовичем до ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про її невідповідність вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач до позовної заяви додав документи, щодо сплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру та долучив квитанцію із якої вбачається сплата судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

За змістом ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 9 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

При цьому позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок погашення за кредитним договором у сумі 30 000 доларів США.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі 307/23/18 зазначив, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогамист.4 Закону України "Про судовий збір", виходячи із вартості заставного майна.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не визначено ціну позову, яка виражається вартістю майна, на яке просить звернути стягнення. Крім того, в позовній заяві та доданих до неї документах відсутні актуальні відомості про вартість майна.

При цьому, суд позбавлений можливості самостійно визначити суму судового збору у порядку, встановленому ч. 2ст. 176 ЦПК України, оскільки умовою застосування цієї норми є зазначення позивачем ціни позову, яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або неможливість встановити точну його ціну на день пред`явлення позову. Проте в даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну.

З огляду на наведене, суд вважає попередньо визначити розмір судового збору за дану вимогу майнового характеру, як передбачено п. 5 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», а саме судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відтак, з урахуванням сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 211,20 грн, останньому необхідно доплатити судовий збір.

Одночасно суд вважає за потрібне роз`яснити, що у випадку надання суду належних доказів на підтвердження вартості спірного майна суд може повернути переплачений судовий збір.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу час для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення виявлених недоліків строк, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Буткевич