Справа № 188/1928/24
Провадження № 2-о/188/26/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Лисяк А.Є.

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_2

від заінтересованої особи-1 в режимі відеоконференції: представник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до суду, відповідно до якої просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання військового обов`язку при захисті Батьківщини в результаті збройної агресії Російської Федерації проти України, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 01 травня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вимоги заявника мотивовані тим, що вона в квітні 2017 року познайомилась із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким з 01 травня 2017 року почали проживати разом як дружина та чоловік, в її будинку без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили разом весь свій вільний час, займалися благоустроєм будинку, але шлюб не реєстрували, так як в цьому не було потреби. У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_3 було мобілізовано 25.02.2022 року, де він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби ОСОБА_4 захворів на тяжке захворювання та ІНФОРМАЦІЯ_5 помер в лікарні м. Дніпро. Оскільки окрім заявниці у ОСОБА_3 інших близьких осіб не було, вона, як цивільна дружина має право на певні соціальні пільги, що і зумовило її звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що заявником не доведено факт спільного проживання із померлим ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно паспорту ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.05.1994 року.

Відповідно до медичної документації на ім`я ОСОБА_3 адреса місця проживання останнього зазначена: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданих документів, поштова кореспонденція на ім`я ОСОБА_3 також надходила за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту від 08.08.2024 року, зі слів сусідів за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, постійно проживав ОСОБА_3 , 1970р.н. з 01 травня 2017 року до часу його мобілізації до Збройних Сил України 25.02.2022 року. ОСОБА_2 , 1973 року народження, та ОСОБА_3 , 1970 року народження, проживали спільно однією сім`єю, вели спільне господарство, вирощували городину, домашню птицю, мали спільний бюджет, спільно придбавали речі необхідного вжитку для задоволення спільних потреб, спільно проводили вільний час з друзями, мали спільні права та обов`язки, і в подальшому після призову до лав ЗСУ ОСОБА_3 підтримував ОСОБА_2 матеріально до часу його смерті, приїздив у відпустку за місцем їхнього проживання. В 2021 році ОСОБА_2 через проблеми зі здоров`ям звільнилася з роботи за наполяганням ОСОБА_3 та перебувала на його повному утриманні по день смерті. ОСОБА_2 постійно їздила до м. Дніпро, де перебував на лікуванні ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер в лікарні м. Дніпро. ОСОБА_2 поховала ОСОБА_3 на кладовищі в смт. Петропавлівка та отримала свідоцтво про його смерть, як єдина його рідня.

Відповідно до родинних фото, наданих заявником, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводили разом час у колі друзів, як сімейна пара.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 14.09.2022р., ОСОБА_3 , 1970р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Дніпро.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що він є сусідом по городу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і проживає в тому ж селищі. Йому відомо про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали проживати разом по АДРЕСА_1 в будинку ОСОБА_6 з 2017 року. Постійно бачив їх разом в тому будинку та на городі, де вони займались домашніми справами та господарством. Після початку війни в 2022 році ОСОБА_7 пішов воювати, а у вересні 2022 року помер у лікарні.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і проживає по АДРЕСА_2 . З 2017 року ОСОБА_7 почав проживати разом із ОСОБА_6 в її будинку по АДРЕСА_1 . В 2022 році ОСОБА_7 пішов до армії, де захворів і помер в лікарні в вересні 2022 року.

Ознайомившись з заявленими вимогами та наданими доказами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 9 Сімейного кодексу України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Так, сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, спільна присутність на святах та у близьких родичів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом зазначеного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

До того ж, необхідна наявність доказів, які підтверджують наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік записаний як батько, квитанції, заповіти тощо, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися одне про одного).

Також не завадить надати докази, що свідчать про спільне ведення господарства (спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, докази про спільне придбання майна, квитанції, довідки про спільне проживання та ведення господарства тощо).

Отже, аналізуючи докази по справі, покази допитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає, що заявником в судовому засіданні доведено факт її спільного проживання із ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу.

Оцінюючи покази свідків суд також зазначає про те, що кожен із допитаних свідків надав повні, точні та достовірні відомостей про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік саме з 01.05.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, як просить встановити заявниця в своїй заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи та особистими поясненнями заявниці в судовому засіданні підтверджуються обставини, які необхідні для прийняття законного та справедливого рішення по суті заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.05.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Витрати у справі віднести на заявницю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра