Провадження №2-о/175/317/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є рідним сином ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та рідним сином ОСОБА_3 в позасудовому порядку є неможливим, а це перешкоджає реалізації заявнику своїх прав, остання вимушена звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних стосунків.

Ухвалою від 07 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заяву просила задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 надав клопотання про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 за допомогою «Електронний суд» надіслала до суду письмові пояснення військової частини НОМЕР_1 та просила врахувати їх при прийнятті рішення, розгляд справи просила проводити без участі представника військової частини НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 за допомогою поштового зв`язку надіслав заяву в якій просив задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, розгляд справи проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав до суду копію спадкової справи та у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив відповідних заяв та/або клопотань не подавав.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) є рідною матір`ю померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Так як, згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 від 08 липня 1981 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у свідоцтві про народження прізвище мати зазначене як « ОСОБА_4 » (без апострофа).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , беручи участь у обороні держави та стримуванні збройної агресії російської федерації, при виконанні бойового завдання, героїчно загинув у бою в районі населеного пункту Понятівка, Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис № 220 від 05 серпня 2024 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 05 серпня 2024 року).

В зв?язку з загибеллю сина, Заявник, як рідна мати, має право на отримання від військової частини НОМЕР_1 виплат, що пов`язані зі смертю сина при виконанні бойового завдання. Однак, після звернення з відповідними заявами до ІНФОРМАЦІЯ_6 для формування необхідного пакету документів та передачі їх у військову частину НОМЕР_1 співробітники ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомили їй, що оскільки вбачається різне написання прізвища Заявника та її сина ОСОБА_3 , вона не зможе отримати вказані вище виплати до встановлення в судовому порядку родинних зв?язків з сином.

Також судом було встановлено, що в паспорті громадянина України № НОМЕР_5 виданому 21 вересня 2017 року прізвище Заявника на українській мові зазначене як « ОСОБА_4 » (з апострофом), однак у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера її прізвище зазначене на українській мові як « ОСОБА_4 », що підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 14 вересня 1998 року.

В паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 виданого Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 01 вересня 1998 року прізвище померлого сина Заявника ОСОБА_3 на українській мові зазначене як « ОСОБА_4 » (без апострофу), крім того, в документах про освіту ОСОБА_3 , його прізвище вказане як з апострофом так і без апострофу, а саме: у свідоцтві про неповну загальну середню освіту серії НОМЕР_7 та в додатку до свідоцтва виданих 14 червня 1996 року Підгородненською середньою школою № 4 вказано прізвище сина як «БАБ?ЯК» (з апострофом), разом з цим у свідоцтві про здобуття повної загальної освіти серії НОМЕР_8 та у додатку до нього виданих 9 липня 2020 року комунальним закладом освіти «Вечірня (змінна) середня загальноосвітня школа № 31» Дніпровської міської ради вказано прізвище сина ОСОБА_5 як « ОСОБА_6 » (без апострофу).

З метою підтвердження родинних відносин зі своїм сином ОСОБА_3 , Заявник ОСОБА_1 також додала документи, що підтверджують спільне проживання та реєстрацію за однією адресою їх обох, а саме: копію довідки з центру надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради вихідний № 363 від 05.08.2024 року, з якої витікає, що Заявник та її син ОСОБА_3 04.10.2021 року були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 ; копію домової книги житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зазначено попередню адресу їх спільної реєстрації: АДРЕСА_2 ; копію довідки про склад сім?ї відділу соціального захисту населення Підгородненської міської ради № 1763 від 15.11.2021 року, в якій прізвище Заявника та прізвище її сина вказані «БАБ?ЯК» ( з апострофом); копію витягу з державного реєстру РАЦС, в якому прізвище Заявника та прізвище її сина зазначені як «БАБ?ЯК» (без апострофу).

Оскільки встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її рідним сином ОСОБА_3 в позасудовому порядку є неможливим, що перешкоджає реалізації Заявнику своїх прав, остання вимушена звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на володіння та розпорядження власністю тощо.

Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_1 , що не викликає жодного сумніву у їх родинних відносинах, а тому суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для Заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Заявник звернулась із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим, що перешкоджає реалізації Заявнику своїх прав, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 18, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Понятівка Херсонського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис № 220 від 05 серпня 2024 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 05 серпня 2024 року) є рідним сином ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко