справа № 489/6903/24
провадження №2/489/337/25
17 квітня 2025 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Кіріченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини
У вересні 2024 року позивач, через свого представника - адвоката Коренко Т.В., звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відомості до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, вони проживали однією сім`єю, але шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_3 . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів відповідача відповідно до частини першої статті 135 СК України, тому в актовому записі в графі батько вказано « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». Через це у позивача виникли труднощі з реалізацією його прав та обов`язків, як батька, відносно доньки. Позивач є біологічним батьком ОСОБА_3 , що підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 29.07.2024. Він проживає разом з донькою, повністю опікується інтересами і потребами доньки, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за її розвитком і здоров`ям. Позивачем створені найкращі умови для дитини, він забезпечує їй належні умови для проживання, виховання, фізичного та духовного розвитку, проте будь-які юридично значимі дії по відношенню до дитини вчиняти не може. Відповідач покинула родину, із дитиною та позивачем не спілкується, у вихованні доньки участі не приймає. ЇЇ місцезнаходження та проживання для них не відомо. Саме це позбавляє позивача в позасудовому порядку подати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що він вимушений звернутись до суду із цим позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 17.04.2025, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач причини своєї неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, зазначила, що заперечень проти вимог позовної заяви не мають.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.
Згідно з актовим записом про народження №4006 від 25.12.2007, складеним Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 . В графі мати зазначено ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_1 . Вказані обставини також підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Із копії вищевказаного актового запису також вбачається, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто зі слів матері.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
ОСОБА_3 навчається в Миколаївському ліцеї №19 Миколаївської міської ради Миколаївської області в 11-б класі, що підтверджується довідкою №461 від 19.09.2024.
Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на ученицю 11-б класу ОСОБА_3 , наданої практичним психологом Миколаївським ліцеєм №19 Миколаївської міської ради Миколаївської області, дитина виховується в неповній родині, проживає з батьком ОСОБА_1 та його дружиною. В родині відносини гарні, доброзичливі. ОСОБА_3 підтримує зв`язок з матір`ю, часто зустрічається з нею та спілкується. Батько цікавиться навчанням дівчинки, відвідує батьківські збори, завжди готовий до діалогу, любить та підтримує доньку.
Підстав не приймати вказаний висновок в суду немає, доказів на його спростування надано не було.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За правилом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з статтею 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.
Згідно з статтею 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07.05.2009, заява № 3451/05).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зазначено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до пункту 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Отже, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження.
Враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позов про визнання батьківства слід задовольнити, визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
Згідно зі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису №4006 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 25.12.2007, виключивши відомості про батька дитини « ОСОБА_1 », вказавши в графі «батько» « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України».
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести вказані зміни в актовий запис про народження №4006, складений 25.12.2007 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням внесених цим рішенням змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Шосейна, 11.
Повний текст судового рішення складено 17.04.2025.
Суддя І.В.Коваленко