Ухвала

Іменем України

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 756/13442/23

провадження № 61-4303ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Київської міської ради на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Ольга Анатоліївна, про встановлення факту смерті, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та визначення частки у спадковому майні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла в період Другої світової війни під час окупації міста Києва нацистською Німеччиною; встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, яка залишилась після смерті його сестри ОСОБА_2 , яка померла в період Другої світової війни під час окупації міста Києва нацистською Німеччиною; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його тітки ОСОБА_4 , яка після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька ОСОБА_3 , на підставі заяви про прийняття спадщини від 02 квітня 2007 року № 675 прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права належним чином на майно в домоволодінні АДРЕСА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 в житловому будинку «Б» (загальна площа 50,4 кв .м, житлова 33 кв. м); квартиру АДРЕСА_3 в житловому будинку «Б» (загальна площа 27,2 кв. м, житлова 16,2 кв. м); житловий будинок «Г» (загальна площа 34,1 кв. м, житлова 25,6 кв. м); сарай «И» (площа основи 19,7 кв. м); вбиральню «Ч» (площа основи 2,1 кв. м); визначити частку ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/3.

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 04 березня 2024 року в задоволенні позов відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 16 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Донченко К. Ю. задовольнив частково. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його тітки ОСОБА_4 на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В решті позову відмовив. Стягнув з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 9 906,78 грн.

19 вересня 2024 року адвокат Донченко К. Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала на електронну пошту апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Київський апеляційний суд ухвалою від 07 жовтня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Донченко К. Ю. про ухвалення додаткового рішення повернув без розгляду.

28 жовтня 2024 року адвокат Донченко К. Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку направила до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила поновити строк на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Київський апеляційний суд додатковою постановою від 24 лютого 2025 року Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Донченко К. Ю. про поновлення строку на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнив. Поновив представнику ОСОБА_1 - адвокату Донченко К. Ю. строк на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заяву задовольнив частково. Стягнув з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовив.

02 квітня 2025 року Київська міська рада засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,000 грн.

У касаційній скарзі заявник, зокрема, посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду, від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Матеріали касаційної скарги, зміст оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення чи його невідповідності висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з договором про надання правничої допомоги від 11 квітня 2024 року № 11/04/24, укладеного між адвокатом Донченко К. Ю. та ОСОБА_1 (Клієнт), адвокат бере на себе зобов'язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов'язаний оплатити гонорар у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Адвокат, відповідно до узгоджених сторонами умов, надає Клієнту наступну правову допомогу: ознайомлення з матеріалами справи № 756/13442/23; підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/13442/23; здійснення супроводу справи № 756/13442/23 в Київському апеляційному суді, в тому числі, участь у судових засіданнях у справі, ознайомлення з матеріалами справи та інше (підпункти 1.1.- 1.2 договору).

За правничу допомогу, передбачену в п.п. 1.2. цього договору, Клієнт сплачує адвокату гонорар з наступному розмірі: 2 000,00 грн за ознайомлення адвоката з матеріалами справи в Оболонському районному суді м. Києва; 10 000,00 грн за підготовку та подання до суду адвокатом апеляційної скарги; 2 000,00 грн за кожен виїзд адвоката для участі у судових засіданнях у справі № 756/13442/23 - підпункт 4.1. договору.

Відповідно до звіту адвоката Донченко К. Ю. до договору про надання правничої допомоги від 11 квітня 2024 року № 11/04/24, нею в період з 11 квітня 2024 року до 16 вересня 2024 року надано наступний обсяг правової допомоги: 15 квітня 2024 року - ознайомлення з матеріалами справи № 756/13442/23; 16-29 квітня 2024 року - підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва, що включає вивчення матеріалів справи, аналіз судової практики у подібних правовідносинах, підготовка тексту апеляційної скарги, виготовлення копії апеляційної скарги з додатками для відповідача та третьої особи, сплата судового збору, формування повного пакету документів для подання апеляційної скарги з додатками до суду та направлення апеляційної скарги до апеляційного суду засобами поштового зв`язку; 12 вересня 2024 року - ознайомлення з матеріалами справи в апеляційному суді; участь у двох судових засіданнях у справі № 756/13442/23, а саме: 24 червня 2024 року та 16 вересня 2024 року.

У звіті зазначено, що правнича допомога надана адвокатом Клієнту в повному обсязі. Гонорар, визначений п. 4.1. договору про надання правничої допомоги від 11 квітня 2024 року № 11/04/24, сплачений Клієнтом в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями від 11 квітня 2024 року № ЕЕ229659, від 24 червня 2024 року № ЕЕ275857, від 17 вересня 2024 року № ЄЕ331754 (а.с. 148-151 том 2).

Представник Київської міської ради у письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (довідок, договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

Виходячи із загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи складність справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення судових витрат та визначення їх розміру, який підлягає відшкодуванню в розмірі 5 000,00 грн.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду з їх оцінкою та на правильність висновків апеляційного суду не впливають.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Враховуючи, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, тоді як Верховний Суд уже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Ольга Анатоліївна, про встановлення факту смерті, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та визначення частки у спадковому майні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов