Провадження № 2/362/559/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Поночовної А.М.,

представника відповідача адвоката Христич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про визнання незаконним і скасування рішення, визнання незаконним і скасування акту-розрахунку,

та, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що вона є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Також, зазначила, що при перевірці у неї лічильника працівники відповідача порушили відповідні положення спеціального законодавства, а тому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити позовне провадження;

- задовольнити її позов;

- визнати незаконним і скасувати рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» оформлене протоколом № 177 від 31 травня 2024 року;

- визнати незаконним і скасувати акт-розрахунок від 31 травня 2024 року;

- стягнути з відповідача судові витрати (т.с. 2, а.с. 13 23).

Відповідачем подано зустрічну позовну заяву в обґрунтування вимог якої зазначено, що позивачка є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Посилаючись на порушення позивачем Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільчих систем, що полягають у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ, відповідач просить стягнути з позивача на свою користь вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 128 998 гривень 47 копійок (т.с. 2, а.с. 1 7).

Також, відповідачем надано відзив на позов, який за своїм змістом є аналогічним зустрічному позову та містить ідентичні доводи і заперечення відповідача на первісний позов (т.с. 1, а.с. 70 78).

Позивачкою надано відповідь на відзив на позов, у якому позивачка заперечила доводи відповідача на первісний позов (т.с. 1, а.с. 178 183).

Також, позивачкою надано відзив на зустрічний позов, який за своїм змістом є аналогічним первісному позову (т.с. 1, а.с. 213 220).

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову, просили його задовольнити із викладених підстав та відмовити в задоволенні зустрічного позову через його необґрунтованість.

Також, в судовому засіданні позивачка зазначила, що при перевірці у неї лічильника працівники відповідача залякали її своїм виглядом і присутністю та вона підписала усі документи про які вони їй говорили, нічого не розуміючи.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічний позов, посилаючись на те, що позивачем здійснено факт втручання відповідача в ЗВТ.

Вислухавши вступне слово позивачки і представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків.

Відповідач є оператором газорозподільної системи, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління

Оскільки представники сторін не заперечили вказаних обставин, за приписами частини першої статті 82 ЦК України, такі обставини не підлягають доказуванню оскільки їх визнано учасниками справи.

При цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання цих обставин.

22.05.2024 року представниками відповідача під час виконання робіт з планової перевірки лічильників газу за адресою: АДРЕСА_1 споживача ОСОБА_1 , було виявлено порушення підпункту 3 пункту 1 розділу 2 Глави ХІ Кодексу ГРС у вигляді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ); факт фіксації виявленого порушення підтверджується Актом про порушення № 961 від 22.05.2024 року, що був підписаний позивачкою із пояснення про те, що їй не відомо про порушення пломб лічильника та проханням не надсилати лічильник на експертизу (т.с. 1, а.с. 79 80).

Відповідно до п. 1 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС).

Згідно із п. 5 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Кодексом ГРС дії споживача кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Пунктом 4 глави І Розділу І Кодексу ГРС під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

22.05.2024 року представниками відповідача у споживача проведено роботи по розблокуванню та демонтажу лічильника газу, про що свідчить складені Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи; взамін демонтованого лічильника газу встановлено лічильник обмінного фонду АТ «Київоблгаз», про що складено Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, акт про усунення порушення, які були підписані відповідачем як споживачем без зауважень (т.с. 1, а.с. 81, 82).

Зокрема, суд враховує, що відповідно до абзацу другого пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, у разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться.

Оскільки в Акті про порушення, споживачем зазначено про визнання пошкодження пломб лічильника, у дану випадку лічильник споживача не підлягав експертному дослідженню стосовно вказаних обставин.

Відповідно до п. 8 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС Акт про порушення мас бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно із п. 10 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

31.05.2024 року відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 961 від 22.05.2024 року, на якому була присутня позивачка; комісія вирішила задовольнити Акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку з підтвердженням факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та розрахувати спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу з 22 листопада 2023 року по 21 травня 2024 року, що підтверджується відповідним протоколом № 177 від 31.05.2024 року (т.с. 1, а.с. 89 90).

Цього ж дня комісією АТ «Київоблгаз» складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за вказаний період часу в сумі 128 998 гривень 47 копійок (т.с. 1, а.с. 91).

Вказані документи складені у відповідності до підпункту 1 п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС, яким визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

У зв`язку із цим, вимоги відповідача про стягнення вказаної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються відповідними письмовими доказами наданим позивачем.

Статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа (суб`єкт господарювання), якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права (прав та законних інтересів), має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана манну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка здійснила несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, суд приходить до висновку, що позивачкою порушено положення Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільчих систем, чим завдано відповідачу збитків, а тому, права останнього слід захистити.

При цьому, головуючим в судовому засіданні було роз`яснено позивачці та її представнику їх право клопотати про призначення експертизи для з`ясування наявності чи відсутності факту втручання в лічильник газу позивачки.

Проте, клопотань або заяв про призначення і проведення відповідного виду експертизи позивачки та її представник в судовому засіданні не заявили.

Вирішуючи питання стосовно обґрунтованості первісного позову, суд враховує наступне.

Наведені за змістом позову доводи позивача про те, що представники відповідача тиснули і залякували споживачку, в супереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, не підтверджено жодними доказами.

Серед іншого, суд враховує дії позивачки, яка написала і підписала гарантійний лист про зобовязання сплатити необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу і його вартості за вказаний період часу (т.с. 1, а.с. 93).

При цьому, у суду відсутні об`єктивні підстави не враховувати та не довіряти наданому представником відповідача детальному розрахунку необлікованого об`єму природного газу у зв`язку із виявленим порушенням за адресою споживання позивача.

Отже, суд вважає безпідставними і необґрунтованими заперечення позивачки відносно неправомірності здійснення розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Отже, суд вважає обґрунтованими та правомірними дії відповідача щодо нарахування позивачу об`єму необлікованого природного газу, яке здійснено відповідачем на підставі й у порядку визначеному Кодексом ГРС, як оператором ГРМ який співпрацює із відповідним постачальником природного газу який здійснює постачання природного газу позивачу як споживачу підключеному до газорозподільної системи Оператора ГРМ (відповідача).

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконним і скасування рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» оформлене протоколом № 177 від 31 травня 2024 року та визнання незаконним і скасування акту-розрахунку від 31 травня 2024 року.

Крім того, є безглуздими та юридично безграмотними позовні вимоги про:

- прийняти позовної заяви до розгляду та відкриття позовного провадження;

- задоволення позову;

- стягнення судових витрат, оскільки такі вимоги не є позовними по своїй суті, позаяк не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладені у пунктах першому, другому і п`ятому прохальної частини позову прохання не є способами захисту цивільних прав які використовуються при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, вирішення питання про прийняття позову, відкриття провадження, задоволення позову та розподіл судових витрат, про що позивач просить у вказаних пунктах прохальної частини заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України, тобто належить виключно до повноважень суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Як наслідок, у суду відсутні процесуальні підстави для задоволення первісного позову.

Таким чином, зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, що підтверджений відповідачем відповідними письмовими доказами.

Воднораз, обґрунтовуючи дане судове рішення, суд керується нормою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно із яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору та витрат на правову допомогу слід покласти на позивачку (т.с. 2, а.с. 24).

Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням зустрічного позову, судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору слід покласти на позивачку (т.с. 1, а.с. 125).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 59 Закону України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільчих систем, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 142, 206, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про визнання незаконним і скасування рішення, визнання незаконним і скасування акту-розрахунку.

Задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» грошові кошти в сумі 128 998 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 47 копійок та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 21 квітня 2025 року.