Справа № 177/774/21
Провадження № 2/177/533/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом АТ «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.07.2019, в розмірі 35290,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

24.07.2019 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.07.2019.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, а також Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору, відповідачем отримано кредит у розмірі 17000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, платіжним засобом якого є платіжна картка.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 08.02.2021 становить 35290,12 грн, складається з залишку заборгованості за наданим кредитним лімітом.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 24.07.2019 року розмірі 35290,12 грн та судовий збір у розмірі 2270 грн.

28.02.2022 Криворізьким районним судом ухвалювалося заочне рішення про стягнення кредитної заборгованості (а.с. 70), але на підставі заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду, ухвалою суду від 11.03.2025 скасовано заочне рішення від 28.02.2022 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с. 118-119).

Представник позивача, будучи обізнаним про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи (а.с. 127). Позивачем суду надано докази витребувані на підставі ухвали суду від 25.03.2025 (а.с. 142-143).

Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 60, 143, 148).

Відповідач позов не визнав, заперечуючи позовні вимоги вказав про не доведення позивач факту задоволення заяви відповідача про відкриття поточного рахунку, видання платіжного інструменту (банківської картки), встановлення кредитного ліміту на визначену суму. Вказав про відсутність в анкеті-заяві, що є єдиним документом, що містить підпис відповідача, умов щодо погодження процентної ставки за договором. Вказував про не обґрунтування позивачем розміру заборгованості. Крім цього, зазначив, що в рамках виконання заочного рішення суду від 28.02.2022 проведено стягнення частини боргу, що стягувалася з ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби, а саме на рахунок позивача на виконання виконавчого листа у справі № 177/774/21 від 31.03.2022 стягнуто та перераховано 32110,88 грн. Отже, відповідач вважав погашеною заборгованість перед банком, просив здійснити поворот виконання судового рішення, в задоволенні позову просив відмовити (а.с. 131-135).

Позивач, заперечуючи доводи відповідача, вказав, що умови кредитного договору, що складається з «Умов і правил»: паспорту споживчого кредиту, анкети-заяви до договору банківських послуг «monobank», таблиць обчислення загальної вартості кредиту. Сторонами були погоджені всі умови кредитного договору, в тому числі відсоткова ставка за кредитом - 38,4 % річних, а тому ознайомившись зі змістом умов договору, підписавши анкету заяву ОСОБА_1 погодився на відповідні умови договору.

Представник позивача вказала про відкриття ОСОБА_1 рахунку, встановлення на ньому кредитного ліміту, яким він користувався, використовуючи платіжну картку, здійснюючи онлайн-платежі. Виписка по рахунку відображає рух коштів на рахунку, користування кредитними коштами, їх часткове погашення та наявність заборгованості. Штрафи відповідачу не нараховано, в межах заявлених позовних вимог.

Представник позивача вказав, що на виконання заочного рішення суду від 28.02.2022 позивачу перераховано суму стягнення 32110,88 грн, з загальної стягнутої суми 35290,12 грн, тобто зобов`язання не погашено в повному обсязі.

Крім цього, представник позивача просила врахувати, що заочне рішення від 28.02.2022 скасовано, що потягло за собою відновлення становища, яке існувало до його ухвалення, з можливістю застосування правових наслідків визначених ЦПК України. Вважала відсутніми підстави для застосування інституту повороту виконання рішення суду (а.с. 161-169).

Відповідач на виконання ухвали про витребування доказів від 25.03.2025 вказав про відсутність заперечень факту наявності рахунку в АТ «Універсал Банк», але заперечив укладення між сторонами кредитного договору, на підставі якого встановлено кредитний ліміт. Наполягав на тому, що умови щодо відсоткової ставки, штрафів, до відмова відповідача не доводилися та ним не погоджувалися, а тому вимоги в частині їх стягнення є безпідставними. Вважав безпідставно отриманими банком суми списань штрафів та відсотків, що були списані ще до звернення до суду з позовом, просив з урахуванням даних виписки по рахунку відповідача стягнути з позивача на користь відповідача безпідставно отримані кошти на погашення відсотків та штрафів (а.с. 170-175).

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.07.2019 (а.с. 12).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зі змісту анкети-заяви, що містить підпис ОСОБА_1 , слідує що він просив відкрити поточний рахунок на його ім`я з номером НОМЕР_1 у гривні, встановити на ньому кредитний ліміт (а.с. 12).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с. 12).

Однак, за наявності заперечень відповідача щодо умов договору, що були йому запропоновані та погоджені сторонами, позивач у змагальному процесі не надав суду доказів щодо погодження між сторонами умов щодо відсоткової ставки за кредитом.

Анкета-заява від 24.07.2019 не містить умов щодо строків повернення кредиту, плати за користування ним, зокрема відсоткової ставки за кредитним договором. За наявності заперечень відповідача щодо погодження з ним відсоткової ставки за кредитом, в тому числі на рівні 38,4 % річних, за відсутності належних та допустимих доказів погодження з ним такої відсоткової ставки, суд приходить до висновку про її непогодження сторонами.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією висловленою в постанові ВП ВС у справі № 342/180/17 від 03.07.2019.

Разом з тим, суд вважає доведеним перед судом факт укладення між сторонами кредитного договору, а також факт відкриття ОСОБА_1 кредитного рахунку, встановлення на нього кредитного ліміту та користування ним кредитними коштами. Вказані обставини підтверджені сукупністю вищевказаних доказів, а саме анкетою-заявою від 24.07.2019, що містить підпис відповідача та відповідно свідчить про його прохання відкрити рахунок та встановити кредитний ліміт (а.с. 12), довідкою про відкриття поточного рахунку НОМЕР_1 та встановлення нього кредитного ліміту 17000 грн (а.с. 11, 156-157), а також випискою по рахунку що є первинним бухгалтерським документів та відображає повний рух коштів на рахунку (а.с. 158-160).

Зі змісту вказаної виписки по рахунку слідує, що 24.07.2019, тобто в день укладення кредитного договору, банк встановив відповідачу кредитний ліміт на рахунок у розмірі 5000 грн, та цього ж дня ОСОБА_1 скористався кредитними коштами, знявши готівку в банкоматах на суму 2080 грн та 1040 грн, перерахувавши кошти на картки 915,20 грн та 936 грн (аюс. 160). Зміст вказаної виписки спростовує доводи відповідача про не укладення кредитного договору, не встановлення кредитного ліміту та не користування кредитними коштами.

В подальшому, як слідує з виписки, відповідач частково погашав заборгованість, вносячи кошти на рахунок, його кредитний ліміт збільшувався до 12000 грн (10.11.2019), він продовжувався користуватися кредитними коштами розраховуючись за покупки, перераховуючи кошти на різні картки, знімаючи кошти в терміналах (зокрема, але не виключно 16.11.2019 на суми 1040 грн, 4000 грн, 20.02.2020 на суму 1560 грн), при цьому частково, періодично погашаючи кредит (зокрема, але не виключно 21.11.2019 на суму 8000 грн, 30.08.2020 на суму 1150 грн) (а.с. 158-160).

Суд акцентує увагу на тому, що кожен зі здійснених відповідачем ОСОБА_1 платежів на погашення кредиту, є врахованим у розрахунку заборгованості за кредитом, що наданий позивачем (а.с. 9-10).

Однак, враховуючи той факт, що перед судом не доведено факт погодження між сторонами умов кредитного договору щодо розміру відсоткової ставки за кредитом, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування та списання з ОСОБА_1 платежів по нарахованим відсоткам на рівні 38,4 %, нарахування яких знайшло своє відображення у виписці по рахунку, зокрема, але не виключно у 01.10.2019 на суму 157,41 грн, в жовтні 2019 на суму 162,02 грн та інші в межах періоду, що є предметом спору до 08.02.2021 (а.с. 158-160). Відповідно, вказані нарахування відсотків, на суму яких згідно змісту виписки збільшувалася сума заборгованості за кредитом, підлягають виключенню з суми заборгованості, що нарахована позивачу.

Так, вивчаючи та оцінюючи виписки по рахунку, суд приходить до висновку, що з урахуванням отриманих кредитних коштів, їх часткового погашення, станом на 30.12.2020 (в межах заявлених позовних вимог, адже наступне нарахування згідно виписки мало місце 01.11.2021, що вже поза межами позовних вимог) розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком складав 19290,12 грн (а.с. 158), а не 35290,12 грн як вказано позивачем у розрахунку заборгованості наданому суду (а.с. 9-10).

Відповідно, суд критично оцінює розрахунок заборгованості наданий позивачем, що не узгоджується з даними виписки по рахунку, та наводить власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 08.02.2021, який складає: 19290,12 грн (сума боргу згідно виписки станом на 30.12.2020) 157,41 грн 162,02 грн 308,71 грн 554,44 грн 554,50 грн 508,01 грн 565,87 грн 538,70 грн 612,78 грн 640,15 грн 708,17 грн 753,48 грн 750,01 грн 856,45 грн 909,61 грн (суми нарахованих та списаних відсотків у спірному періоді по листопад 2020) = 10709,81 грн. Саме такий розмір заборгованості, за розрахунками суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як доведений перед судом.

Доводи відповідача про необхідність виключення з розрахунку заборгованості суми безпідставно нарахований штрафів, суд до уваги не приймає, оскільки такі штрафи, згідно змісту виписки, в межах спірного періоду не нараховувалися та відповідно у розрахунок заборгованості не включалися.

Відповідно, розмір витрат на сплату судового збору, що підлягали стягненню з відповідача на користь позивача складають: 10709,81 грн (розмір вимог, що підлягають до задоволення) х100%/35290,12 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 30,35 % задоволених позовних вимог; 30,35 % х 2270 грн (сплаченого позивачем судового збору) /100% = 688,85 грн (а не 2270 грн як було вказаного у скасованому заочному рішенні).

Як вказав відповідач та визнав позивач, на виконання заочного рішення суду від 28.02.2022 яким було стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором від 24.07.2019 (а.с. 70), в рамках виконавчого провадження № 74438469 (а.с. 91), стягнуто з ОСОБА_1 та перераховано на рахунок АТ «УніверсалБанк» 32100,88 грн (а.с. 137, 165).

Представник відповідача просив суд застосувати до спірних правовідносин інститут повороту виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Оскільки заочне рішення по справі, що стало підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 32100 грн скасовано, з призначенням справи до судового розгляду, при цьому під час нового судового розгляду перед судом обґрунтовано лише суму заборгованості 10709,81 грн, ОСОБА_1 подав заяву про поворот виконання та надав докази стягнення з нього та перерахування на користь АТ «Універсал Банк» саме 32100 грн, суд керуючись ч.2, 5, 6 ст. 444 ЦПК України вважає за необхідне застосувати інститут повороту виконання, та в порядку повороту виконання заочного рішення суду від 28.02.2022 стягнути з АТ «УніверсалБанк» на користь ОСОБА_1 20701,34 грн (32100 грн (стягнуто) 10709,81 грн 688,85 грн (суми заборгованості та судовий збір що підлягають стягненню на користь позивача за результатами нового судового розгляду справи)).

Доводи представника позивача про відсутність підстав для застосування інституту повороту виконання не ґрунтуються на вищевказаних вимогах ст. 444 ЦПК України, а за встановлених судом обставин застосування інституту повороту виконання є необхідним, сприятиме остаточному врегулюванню спірних правовідносин, не вимагатиме додатково створення спірних ситуацій та їх вирішення судом, в тому числі за умов та в порядку визначеному ч.9 ст. 444 ЦПК України.

Посилання представник позивача про те, що заочне рішення від 28.02.2022 ще не в повному обсязі виконано, як перешкоди для застосування повороту виконання, суд розцінює критично, адже встановлений судом розмір заборгованості відповідача перед банком є суттєво меншим від заявленого розміру, та є фактично погашеним у рамках виконавчого провадження № 74438469, а оскільки заочне рішення суду від 28.02.2022 скасовано, що має наслідком припинення виконавчого провадження, то відсутні підстави для повного виконання вищевказаного заочного рішення, як підстави для можливого повороту його виконання.

За результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду та нового розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.07.2019, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача, в порядку розподілу судових витрат, судового збору сплаченого за подання заяви перегляд заочного рішення суду в сумі 606 грн (а.с. 98), оскільки такі вимоги відповідача задоволено.

Крім цього, керуючись ст. ст. 137, 141 ЦПК України, розглядаючи вимоги відповідача про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги їх часткове обґрунтування позивачем та заперечення їх розміру представником позивача, суд вважає витрати відповідача на правничу допомогу (а.с. 95-97) завищеними та лише частково обґрунтованими. До такого рішення суд приходить беручи до уваги заявлених розмір вимог 18000 грн, що становить більше половини заявлених позовних вимог, а також його недостатнє обґрунтування, адже договір та акт не містять конкретизації вартості кожної з заявлених складових послуг (проєкти заяв, комунікація з експертом та запит), більш того така послуга як комунікація з експертом взагалі необґрунтована перед судом та не доведена.

Враховуючи викладене, складність справи, її значення для відповідача, характер, зміст та обсяг наданої правничої допомоги, що обґрунтована перед судом, суд вважає 6000 грн буде відповідати обсягу, складності справи та обсягу витрат на правничу допомогу по даній справі (складення заяви про перегляд заочного рішення, запит до державного виконавця, заперечення та інші заяви з процесуальних питань).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 10709,81 грн, то розмір витрат на правничу допомогу відповідача, що в силу ст. 141 ЦПК України підлягають до відшкодування пропорційно розміру відхилених позовних вимог (69,65 %), складає 4179 грн (6000 грн х 69,65 %/100 %). Отже, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 4179 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Вважати, що заборгованість ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 24.07.2019 року, станом на 08.02.2021 складала 10709 (десять тисяч сімсот дев`ять) гривень 81 копійок, а розмір судового збору, що підлягав стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» складав 688 (шістсот вісімдесят вісім) гривень 85 копійок.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку повороту виконання стягнутого на підставі заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2022 у справі № 177/774/21 (в рамках виконавчого провадження № 74438469), стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 20701 (двадцять тисяч сімсот одна) гривня 34 копійки.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 4179 (чотири тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень 34 копійки в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та 606 (шістсот шість) гривень у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 21.04.2025.

Суддя М.В. Березюк