УХВАЛА

18 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 181/364/25

провадження № 61-97вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про визначення підсудності справи № 181/364/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Чумаківської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив на адресу Верховного Суду заяву про визначення підсудності справи № 181/364/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Чумаківської сільської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує, що 06 лютого 2025 року він звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Чумаківської сільської ради, про позбавлення батьківських прав. Відповідно до звіту про автоматизований розподіл справ між суддями від 06 лютого 2025 року справу неможливо розподілити між суддями у зв`язку з відсутністю повноважень двох суддів. За таких обставин справа, яка стосується прав та інтересів неповнолітньої дитини може не розглядатися тривалий час, отже просить визначити територіальну підсудність цивільної справи № 181/364/25 Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

За правилами частини першої статті 26 та частини шостої статті 31 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Пунктом 2 частини першої статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Встановлено, що сторонами у цій справі не є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначеними ЦПК України, а також до заяви не додано доказів, що підтверджують проживання сторін за межами України на момент звернення до Верховного Суду.

Таким чином, суддя Верховного Суду не наділений повноваженнями на визначення (зміну) територіальної підсудності цієї справи, тому у задоволенні заяви про визначення підсудності слід відмовити.

Водночас, слід зазначати, що до всіх процесуальних дій, у яких беруть участь діти, має застосовуватись принцип невідкладності задля отримання швидкої відповіді і якнайкращого захисту інтересів дитини, з повагою принципу верховенства права. Затягування розгляду справи негативно впливає на дітей та їхній розвиток. Несвоєчасний розгляд справ щодо дітей може спричинити порушення позитивних зобов`язань за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доцільно звернути увагу, що про можливість і доцільність застосування судом першої інстанції у подібній ситуації пункту 2 частини першої статті 31 ЦПК України було зазначено у листі Касаційного цивільного суду № 3023/0/208-21 від 09 грудня 2021 року.

Керуючись статтями 26, 31 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності справи № 181/364/25 відмовити.

Копія ухвали направити заявнику та Межівському районному суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню

не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников