Справа № 952/931/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області, Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з 2021 року по 16.08.2024 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також перебування на його утриманні.

Позовна заява мотивована тим, що позивачка є рідною сестрою ОСОБА_2 , який проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом України, в районі н.п. Красний Яр Покровського району Донецької області. Позивач акцентує увагу на тому, що ОСОБА_2 вказав саме рідну сестру ОСОБА_1 , як члена сім`ї та найближчого родича під час проходження військової служби, адже саме на її ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 було сповіщено про факт загибелі її рідного брата. Батьки позивачки та загиблого брата померли, за життя ОСОБА_2 в шлюбі не перебував, дітей не мав. Позивачка ОСОБА_1 , разом із загиблим братом проживали разом з 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , та позивачка перебувала на його утриманні. Позивач від рідного брата отримувала протягом всього часу спільного проживання постійно грошові кошти, тобто фактично перебувала у нього на утриманні.

Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.01.2025 було закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.02.2025 було постановлено повернутися на стадію підготовчого провадження та залучено співвідповідача у справі - Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6).

Ухвалою суду від 25.03.2025 було постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 , на утриманні рідного брата з мотивів викладених в позовній заяві.

Від відповідача Зачепилівської селищної територіальної громади в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти позову ОСОБА_1 заперечень не має.

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 надала суду відзив на позов, у якому вони заперечують проти задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. На їхню думку в даній справі Військова частина НОМЕР_1 не може бути відповідачем, оскільки справи про встановлення того чи іншого юридичного факту повинні розглядатися в порядку окремого провадження. З приводу позовних вимог військова частина повідомила, що стрілець-снайпер 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби у бойовій обстановці під час виконання бойових завдань. Будь-яка інформація на підтвердження або спростування обставин викладених в позовній заяві про встановлення юридичних фактів у Військовій частині НОМЕР_1 відсутня.

Відповідач - Міністерство оборони України не погодився з пред`явленим позовом та подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів перебування на утриманні загиблого брата. На думку відповідача, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. При цьому, необхідно довести, що надана допомога годувальника була постійним і основним джерелом існування позивача. Постійний характер допомоги означає систематичне, протягом певного періоду часу її надання, а також співвідношення розміру такої допомоги поряд з іншим джерелом доходів. Оскільки, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження вказаного факту, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

07.06.1997 позивачка ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_2 є рідним братом позивачки ОСОБА_1 .

Мати позивачки та брата ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 .

Батько позивачки та її рідного брата ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 .

ОСОБА_1 з 2021 року постійно проживала разом з рідним братом ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, займалися ремонтом будинку у якому проживали разом, купували меблі, дрова, предмети для домашнього побуту, мали спільний бюджет, брат допомагав фінансово позивачці, був для неї опорою і підтримкою. За життя ОСОБА_2 у шлюбі не перебував, дітей не мав.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 та був зарахований до особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачки ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання у зоні безпосередніх бойових дій в районі н.п. Красний Яр Покровського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .

22.08.2024 Сповіщенням сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_3 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що її рідний брат ОСОБА_2 загинув.

Після загибелі рідного брата позивачка займалася організацією його поховання.

Допитаний у судовому засіданні 06.02.2025 свідок ОСОБА_9 повідомив, що дійсно з 2021 року позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом з рідним братом ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Відносини у них були добрі, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, коли ОСОБА_2 був мобілізований до ЗСУ то свідок ОСОБА_9 та позивачка ОСОБА_1 їздили до нього до навчального центру та на місце служби. В подальшому ОСОБА_2 самостійно приїжджав до дому, при зустрічах позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній постійно передавав сестрі грошові кошти.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні 06.02.2025 підтвердив той факт, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2021 року проживали разом, рідний брат завжди утримував позивачку, надавав їй матеріальну допомогу. Після мобілізації ОСОБА_2 до ЗСУ матеріальна допомога від брата позивачці надходила постійно, вона навідувала брата коли він проходив військову службу, і інколи брат приїжджав до дому, при зустрічах ОСОБА_2 постійно надавав матеріальну допомогу позивачці.

Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні позивачці необхідно для подальшої реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою Постановою KMУ № 168 від 28.02.2022.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі і перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Згідно ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч.2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Враховуючи викладене, на підставі показань свідків, зібраних та досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю позивачки ОСОБА_1 та її рідного брата ОСОБА_2 , а також перебування позивачки на утриманні брата, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 13, 15, 19, 76-81 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області, Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю з 01.01.2021 по 16.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування на утриманні у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , його рідної сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Повний текст рішення складено 18.04.2025.

Суддя Є.І. Яценко