Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/129/25
Провадження по справі № 2/514/246/25
15 квітня 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської областіу складі:
головуючого судді Кирилюк І.М.,
при секретарі судового засідання Чернєвій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом до суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила,що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17.11.2014 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка самостійно виховує спільну з відповідачем дитину. Дитина росте, її потреби постійно збільшуються. Відповідач добровільно не сплачував аліменти внаслідок чого виникла заборгованість, яка погашена ниму жовтні 2024 року. Відповідач проходить військову службу та отримує заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти у частці від доходу. Через стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім, оскільки витрати на забезпечення навчання та утримання дитини збільшились. Тому позивачка просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17.11.2014 року, встановивши їх у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ухвалою суду від 29.01.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Перше судове засідання у справі призначено на 27.02.2025, у яке відповідач не з`явився, викликався належним чином. 21.02.2025 на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Друге судове засідання у справі призначено на 15.04.2025 року, у яке відповідач не з`явився.10.04.2025 на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Такожу передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення 28.02.2025 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відомості про електронну адресу або номер телефону відповідача у суду відсутні.
Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте останній в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засіданнябез повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Ураховуючи наведені обставини, думку позивачки щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов таких висновків.
З матеріалів справи встановлено, що 08 квітня 2020 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданий Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 8).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області убачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. 18).
Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17.11.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 21.08.2014 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20).

Тарутинський районний суд Одеської області 26.11.2014 року за вказаним рішенням видав виконавчий лист у справі 514/1342/14-ц (а.с.17).

Постановою державного виконавця 10.12.2014 відкрито виконавче провадження №45903102 за виконавчим листом у справі 514/1342/14-ц (а.с. 16).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України.

Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 273 СК України встановлено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

З аналізу наведених нормубачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що матеріальний стан відповідача змінився, оскільки останній проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_3 і має щомісячну заробітну плату.

Станом на січень 2025 року за боржником ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №45903102, що підтверджується розрахунком, наданим відділом ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)(а.с.21-22).

З інформації по виконавчому провадженню №4590310 наданої Болградським відділом ДВС №21.8-10/392 від 23.01.2025 убачається, що військовою частиною з ОСОБА_9 утримуються аліменти у розмірі 1598 гривень (а.с. 15).

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в НОМЕР_4 прикордонному загоні (в/ч НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби України, що підтверджується довідкою, виданою НОМЕР_4 прикордонним загоном №56 від 17.01.2025 (а.с. 23).

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 3 196, 00 грн.

Таким чином, суд приймає до уваги доводи позивача, які не були спростовані відповідачем. Крім того, суд враховує, що з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 23, 81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Кирилюк