Номер провадження: 22-ц/813/3061/25
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Уманець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року,

за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначило, що відповідач є споживачем філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 та договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 33795/20210224/Ч6 від 24.01.2021 року, нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 23.10.2018 року № 1250, від 04.02.2020 року № 283, від 16.12.2020 року № 2499, від 22.12.2021 № 2841, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. Однак, відповідач ОСОБА_1 плату за надані послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 24234,06 грн, за період з 01.08.2019 року по 31.07.2022 рік.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованості у розмірі 24234,06 грн.

Суворовський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 06 червня 2023 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість у розмірі 24234 гривень 06 коп. та судовий збір у розмірі 2481 гривень.

ОСОБА_1 в серпні 2024 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що він належним чином не повідомлявся про розгляд справи, у зв`язку з чим просив скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі від 06.06.2023 року.

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 15.08.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишив без руху та ухвалою від 08.10.2024 року вважав неподаною та повернув заявнику.

ОСОБА_1 в жовтні 2024 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що він належним чином не повідомлявся про розгляд справи, у зв`язку з чим просив переглянути заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі від 06.06.2023 року.

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 28.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 залишив без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року та направити справу до Суворовського районного суду м. Одеси для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.02.2022 року скасовано судовий наказ від 09.03.2021 року виданий за заявою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у зв`язку з наявністю спору між сторонами.

Посилається, що був позбавлений прав на захист у Суворовському районному суді м. Одеси, так у заочному рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 06.06.2023 вказано, що у судове засідання відповідач не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, але це не відповідає дійсності.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.02.2025 року роз`яснювалося ТОВ «Інфокс» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» копію ухвали про відкриття провадження від 03.02.2025 року та копію апеляційної скарги отримало 19.03.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»судову повістку отримало 19.03.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлення на електронну адресу 19.03.2025 року о 09:52:54, що підтверджується довідкою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки питання щодо перегляду заочного рішення у справі 523/13621/22 розглянуто судом, що відображається в ухвалі суду від 08.10.2024 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в серпні 2024 року звертався до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначав, що він належним чином не повідомлявся про розгляд справи, у зв`язку з чим просив скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/13621/22.

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 15.08.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишив без руху та ухвалою від 08.10.2024 року вважав неподаною і повернув заявнику.

ОСОБА_1 в жовтні 2024 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що він належним чином не повідомлявся про розгляд справи, у зв`язку з чим просив переглянути заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/13621/22.

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 28.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі 523/13621/22 залишив без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) вказано, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що з підстав визначених п.4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду саме позов, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто інша справа.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, повертаючи заяву про перегляд заочного рішення на підставі п.4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з тим, що питання перегляду заочного рішення у справі розглянуто судом та постановлена ухвала від 08.10.2024 року, не врахував положення п.4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, які передбачають залишення без розгляду позовної заяви та наявність в провадженні суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 08.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважав неподаною та повернув заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Також відповідно до ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У справі, що переглядається, відповідачем подано суду заяву про перегляд заочного рішення, отже суд мав керуватися спеціальною нормою процесуального закону, якою врегульований порядок розгляду судом такого питання.

Проте, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував зазначені вище норми права, залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є помилковим, та призводить до обмеження відповідача у праві доступу до суду, що є підставною для скасування такої ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко