Справа № 203/1326/25
Провадження № 4-с/0203/13/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_1 , в якій останній посилався на те, що 25.02.2025 року при вчиненні нотаріальних дій щодо його нерухомого майна, стало відомо, що на нього накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Кіровського ВДВС від 11.02.2015 року у виконавчому провадженні №46435345. Після подання адвокатського запиту до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було з`ясовано, що у вказаній виконавчій службі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 29.07.2014 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська на виконання заочного рішення суду від 16.07.2014 року у справі №203/3163/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк». 06.08.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувач у на підставі п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження №46435345 в подальшому було знищено за закінченням строку зберігання. Посилаючись на те, що заочне рішення суду від 16.07.2014 року було скасовано ухвалою суду від 31.05.2018 року, але арешт з майна ОСОБА_1 до теперішнього часу не знято, останній просив визнати неправомірною відповідну бездіяльність органу виконавчої служби та зобов`язати останній зняти арешт з його майна, накладений в рамках виконавчого провадження №46435345.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.02.2025 року скаргу було залишено без руху.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В наданому клопотанні представник ОСОБА_1 просив розглянути скаргу без його участі, зазначивши про підтримання скарги.

Представник Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за викликом до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Представник ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в наданій заяві просив провести розгляд справи без його участі та відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч.2 ст.247, ч.2 ст.450 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів розглядаємої справи, а також оглянутих матеріалів цивільної справи №203/3163/14-ц, що заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2014 року у цивільній справі №203/3163/14-ц було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2018 року було задоволено заяви відповідачів про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення від 16.07.2014 року у справі №203/3163/14-ц, з призначенням останньої до нового розгляду.

За результатами нового розгляду рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2019 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.03.2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 року було залишено без задоволення касаційну скаргу ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та без змін рішення суду від 08.04.2019 року та постанову апеляційного суду від 31.03.2020 року.

Також судом встановлено, що після ухвалення заочного рішення від 16.07.2014 року по справі №203/3163/14-ц, судом було видано виконавчі листи.

Виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 було пред`явлено банком для примусового виконання до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, правонаступником якого є Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Згідно листа Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.04.2024 року вбачається, що на підставі виконавчого листа, виданого 29.07.2014 року по справі №203/3163/14-ц відносно боржника ОСОБА_1 , постановою державного виконавця від 11.02.2015 року було відкрито виконавче провадження №46435345.

Також 11.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що на підставі постанови державного виконавця від 11.02.2015 року у виконавчому провадженні №46435345 було внесено та наявне по теперішній час зареєстроване обтяження у вигляд арешту нерухомого майна ОСОБА_1 .

Крі того, з листа виконавчої служби від 11.04.2024 року вбачається, що постановою державного виконавця від 06.08.2015 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження №46435345 було знищено за закінченням строку зберігання.

Згідно ст.447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Статтею 447-1 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від 05.05.2005 року та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження №606-XIV.

За змістом ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону №606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Частинами 1,2 ст.57 Закону №606-XIV було передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі

боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.ч.1,2 ст.50 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного прилюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 року у справі №817/928/17 (адміністративне провадження №К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.07.2021 року у справі №2-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03.11.2021 року у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22.12.2021 року у справі №645/6694/15-ц (провадження №61-18160св19), від 26.01.2022 року у справі №127/1541/14-ц (провадження №61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 року у справі №127/1547/14-ц (провадження №61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2023 року у справі №2-3600/09 (провадження №61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Суд враховує, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження у відповідності до ст.447-1 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно п.20 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №5112/5 від 02.04.2021 року, визначено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Копії постанов виконавця, передбачені цим пунктом, в день їх винесення надсилаються відповідним органам, установам, посадовим особам для їх виконання. У випадках, передбачених законом, на підставі постанови про скасування заходів примусового виконання виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як встановлено судом заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2014 року у цивільній справі №203/3163/14-ц, на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №46435345, в рамках якого постановою державного виконавця від 11.02.2015 року було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , було скасовано ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2018 року.

За результатами нового розгляду рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2019 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в повному обсязі.

Вказана обставина виключає можливість повторного пред`явлення виконавчого документу у справі №203/3163/14-ц та свідчить про відсутність передбачених законом підстав для подальшого обтяження майна ОСОБА_1 , застосованого постановою державного виконавця від 11.02.2015 року в рамках виконавчого провадження №46435345.

Таке обтяження на протязі тривалого часу (з 11.02.2015 року) у завершеному виконавчому провадженні та за обставин, що виключають повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання, невжиття виконавчою службою відповідних заходів щодо скасування арешту, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном заявника.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, визнання неправомірною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , зобов`язавши Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 11.02.2015 року в рамках виконавчого провадження №46435345.

Керуючись ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,211,223,247,258-260,447,451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання скасувати арешт майна задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11 лютого 2015 року в рамках виконавчого провадження №46435345.

Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (49000, м.Дніпро, вул.Старокозацька,56, ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11 лютого 2015 року в рамках виконавчого провадження №46435345.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак