Справа № 308/5008/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Федорчак Микола Богданович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Федорчак Микола Богданович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2025 року вказана заява залишена без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що заявник зазначає, що вона, проживала разом з ОСОБА_3 з 2014 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби.

29.05.2024 року ОСОБА_3 який був військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 помер.

26.12.2024 року, ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю старшого солдата ОСОБА_3 (копія заяви додається). За результатами розгляду поданої вищевказаної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено ОСОБА_1 про те, що жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили (копія відповіді додається).

Заявник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу необхідно ОСОБА_1 для отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого захисника Батьківщини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно положень ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У якості заінтересовані особи заявником вказано ОСОБА_2 , яка згідно змісту заяви є матір`ю загиблого ОСОБА_3 . В той же час матеріали заяви не містять відомостей про те що ОСОБА_2 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , відсутні відомості про інших родичів ОСОБА_3 , батька чи інших осіб, які мають право на отримання передбачених законом пільг та виплат, як члени сім`ї загиблого військовослужбовця, а також мають бути залучені заінтересованими особами у справі.

В ухвалі про залишення заяви без руху вказано на те, що заявниці необхідно зазначити всіх осіб, які належать до складу сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 та залучити їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб, якщо таких немає - надати докази їх відсутності. Встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших осіб, не зазначених заявницею у статусі заінтересованих осіб.

При цьому було зазначено, що беручи до уваги мету встановлення факту, заявниці необхідно визначити коло осіб, які мають бути залучені до участі у справі як заінтересовані особи з врахуванням їх юридичного інтересу. Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливо, якщо вони не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Доказів на підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_3 у вказаний в заяві період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, до заяви не додано.

Перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У постанові від 26 вересня 2018 року Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

При цьому, наявність чи відсутність факту постійного проживання разом із військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу може вплинути як на право щодо отримання одноразової грошової допомоги у певному розмірі, так і оформлення спадщини.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, три дні з дня отримання копії ухвали.

16 квітня 2025 року від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Федорчак М.Б., надійшла заява про усунення недоліків.

Так у заяві щодо зазначення всіх осіб, які належить до складу сім`ї військовослужбовця та залучення їх до участі у справі якості заінтересованих осіб вказано на те, що відповідно до положення ст. 143 ЦПК України для забезпечення правильного і своєчасного розгляду суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, з`ясувати , які фізичні і особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Представник заявника зазначає, що ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи. Постанова Верховного Суду від 5 лютого 2025 року у справі № 183/4366/24 (провадження № 61-14909св24).

Щодо надання доказів на підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_3 у вказаній в заяві в період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, вказано на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2015 року, що набуло законної сили шлюб зареєстрований 06 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №661 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - розірвано.

Представник просить відкрити провадження у справі.

Разом із тим, як вбачається із поданих до суду заяви про усунення недоліків та позовної заяви, позивачем недоліки на які вказано в ухвалі від 11.04.2025 не усунуто.

Зокрема представником заявника не вказано на наявність або відсутність осіб, крім як зазначено в заяві матері ОСОБА_3 , які належить до складу сім`ї військовослужбовця. Натомість адвокат вказує, що з`ясування таких є обов`язком суду.

Варто зауважити що покликання заявника на положення ст. 143 ЦПК України, у даному контексті є не доречними. Так, вказана норма стосується підстав і порядку застосування заходів процесуального примусу.

При цьому суд зазначає, що частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, суд може витребувати тільки ті докази як існують. В свою чергу, заявник клопотання про витребування доказів не подавав.

Щодо підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_3 в період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, то адвокатом надані відомості виключно щодо розірвання шлюбу заявниці в 2015 році. Жодних відомостей в частині що стосуються ОСОБА_3 або заявниці за період вказаний в заяві про встановлення факту до поданої заяви про усунення недоліків такої не долучено.

Вказані обставини позбавляють суддю можливості провести належні підготовчі дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду заяви, зокрема, щодо визначення кола заінтересованих осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

При цьому, зміст положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України не свідчить, що суд в справах окремого провадження про встановлення факту має повністю замінювати заявника в доказовій діяльності та на власний розсуд визначати та збирати докази (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.02.2024 року у справі № 953/6430/22 (провадження № 61-7980св23)).

Разом із тим слід констатувати, що вказані додатки подано до суду в одному екземплярі, копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості вказаних заявником заінтересованих осіб не долучено.

До заяви не надано доказів направлення копії заяви і додатків доданих до неї заінтересованим особам з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України.

Подана заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 294, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, всупереч яким до заяви не додано доказів надсилання заінтересованим особам копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, тобто доказів надсилання заяви й додатків доданих до неї до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Право на звернення до суду для захисту прав не є абсолютним. Кожна особа яка звертається до суду має виконувати положення Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема при зверненні до суду з заява має відповідати мінімальним вимогам, щодо її змісту й обґрунтування та способу подачі. Зокрема копія заяви й додатки додані до неї мають бути вручені заінтересованій особі. У разі подачі заяви через електронний кабінет особа яка звертається до суду до заяви додає докази направлення копії заяви й додатків доданих до неї іншим учасникам справи.

Наведені норми послідовно викладені у Цивільному процесуальному кодексі України та є доступними для заявника. Більше того заявниця представлена в суду адвокатом, тобто фахівцем у галузі права.

Суд вжив достатніх й розумних заходів для забезпечення заявниці доступу до суду, але наявні недоліки суд самостійно у законний спосіб усунути немає підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 294, ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведена норма вимагає від суду перевірки заяви на дотримання вимог закону й забезпечення прав інших учасників розгляду. Тобто заява яка подається до суду має відповідати вимогам ст. 175 і ст. 177 ЦПК України. Дотримання наведених положень є передумовою прийняття заяви й відкриття провадження у справі. Така норма є імперативною та підлягає застосуванню суддею у разі встановлення невідповідності заяви вимогам закону.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо не усунуто недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Наведені норми зобов`язують суд повернути заяву якщо вона не відповідає вимогам ч. 3 ст. 294, ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а заявник у встановлений судом строк не усунув виявлені недоліки.

За наведеного суд приходить до висновку що недоліки на які вказано в ухвалі суду від 11.04.2025 заявником не усунуто. Клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків від заявника до суду не надходило, клопотань про витребування документів у зв`язку з неможливістю отримання самостійно до суду заявник не подавав.

Ураховуючи наведене вище вбачається, що заявниця не дотрималася необхідних вимог Кодексу при зверненні до суду з заявою, не забезпечила направлення копій додатків доданих до заяви документів іншим учасникам справи, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України. У встановлений судом строк заявниця не усунула недоліків. Суд зі свого боку вжив усіх законних, можливих, необхідних та максимальних заходів у доступі заявниці до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Федорчак Микола Богданович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош