Справа № 541/407/25
Номер провадження 2/541/498/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М., розглянувши в залі суду в м. Миргороді цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

28.01.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Педорич В.І. звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 11/100 часток будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_2 .

На підтвердження позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 син позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно 11/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 . Позивач єдина прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви 08 листопада 2013 року до Першої миргородської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №312/2013. Позивач звернулася через представника до зазначеної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина. Постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.В. від 17 січня 2025 року їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що не можливо встановити склад спадкового майна, що належало спадкодавцю.

Оскільки вона не має можливості в нотаріальному порядку оформити спадщину, вона вимушена звертатися в суд з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат Педорич В.І. не з`явилися, представник надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.69).

Представник відповідача- Миргородської територіальної громади в особі Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення (а.с.59-60).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право власності квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.10). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинку АДРЕСА_1 форма власності приватна спільна часткова, частка становить 11/100, власники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10). З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася його мати ОСОБА_1 (а.с.33-33-58). 17.01.2025 року державний нотаріус Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. постановою відмовила представнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_2 на 11/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна (а.с.11-12).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2024 № 404720604, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у ДРРП зареєстровано наступні об`єкти цивільних прав: на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :50:027:0069, площа: 0,0064 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, 01.07.2014 державним реєстратором Нечитайло Н.І. зареєстровано право власності в цілому (розмір частки: 1) за Територіальною громадою міста Миргород в особі Миргородської міської ради; житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, об`єкт в процесі виділу частки, за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про права власності відсутні; реєстраційний номер майна: 36238605, нежиле приміщення, перукарня, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації: 12.04.2012, власник: ОСОБА_3 , частка власності: 1/1, підстава виникнення права: свідоцтво про право власності, видане 29.03.2012 Виконавчим комітетом Миргородської міської ради; реєстраційний номер майна: 1512980, будинок, з ветеринарною аптекою, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , відомості про права власності: ОСОБА_4 , частка власності 1/8; ОСОБА_5 , частка власності 1/8; ОСОБА_2 , частка власності 11/100; ОСОБА_1 , частка власності 11/100, ОСОБА_6 , частка власності 1/5, Відкрите акціонерне товариство Полтавазооветпромпостач, частка власності 3/20 (частки усіх співвласників у сумі не відповідають 1) (а.с.43-48).

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності, а тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, для нотаріуса слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як установлено судом, квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях. Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 набув право власності на 11/100 частину спірної квартири, а тому його право власності на вказану частку увійшло до складу спадщини.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті сина, прийняла спадщину в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 328,392, 1216, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 11/100 часток будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_4 .

Представник позивача: адвокат Педорич Віталій Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №142 від 27 липня 1993 року видане Полтавською обласною КДКА на підставі рішення № 2 від 27 липня 1993р., адреса 37604 Полтавська область, м.Миргород, вул. Гоголя, 64 кім. 6.

Відповідач: Миргородська територіальна громада в особі Миргородської міської ради Полтавської області, юридична адреса: вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, .

Суддя: Л. Г. Шатілова