Справа № 716/243/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря Кульки О.М.,

представника позивача Данищука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до старостинського округу №2 с. Горошівці Юрковецької об?єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Данищука В.В. звернулися до суду із цим позовом, в якому просять визнати за кожною із них право власності на 1/2 частку житлового будинку 1975 року побудови, загальною площею 38,10/29,30 кв.м. під літ. «А», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», вбиральня під літ. «И», криниця під №1, огорожа під №2-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для звернення до суду із даною позовною заявою є та обставина, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка являлася матір`ю позивачів. Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями за законом майна якого є позивачі. На даний час останні бажають оформити своє право власності на спадщину, яка залишилася після смерті матері. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак постановою нотаріуса їм відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Позивачі посилаються на те, що після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищезазначений будинок успадкувала їх матір ОСОБА_3 . В передбачений законом строк ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса, спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав на дане майно згідно чинного законодавства. В свою чергу, ОСОБА_4 успадкувала вищезазначений будинок після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_5 .

Таким чином, позивачі вважаючи себе єдиними спадкоємцями майна померлої матері ОСОБА_3 змушені звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні ними спадкових прав.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.02.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано від приватних нотаріусів:

- Малітовської Т.М. копію спадкової справи № 132/2013, заведеної 11.12.2013, щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_6 копію спадкової справи №29/2023, розпочатої 10.10.2023, щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивачі не з`явилися. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідач Юрковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, врахувавши заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та показання свідків вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабабуся позивачів ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.03.1997 року.

За час свого життя ОСОБА_5 заповітів не вчиняла, єдиною спадкоємицею майна останньої за законом була її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (бабуся позивачів).

Згідно витягу із погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки, ОСОБА_5 являлася власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно, цей житловий будинок належав до складу спадкового майна ОСОБА_5 .

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п. 9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з довідкою Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 01.11.2024 за № 1112, спадкоємець ОСОБА_4 дійсно вчасно в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої. Крім ОСОБА_4 , інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

Окрім цього, факт прийняття спадщини ОСОБА_4 підтверджується інформацією, наданою на запит приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Гандабури Г.П. Державним нотаріальним архівом у Чернівецькій області 11.11.2024 року, про наявність заведеної спадкової справи за заявою ОСОБА_4 в Заставнівській державній нотаріальній конторі Чернівецької області до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , та вступ ОСОБА_4 у спадщину як єдиної спадкоємиці її матері ОСОБА_5 , що міститься у матеріалах спадкової справи № №29/2023, розпочатої 10.10.2023, щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані під час судового засідання свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтвердили, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 продовжувала проживати у спадковому майні (житловому будинку) за адресою: АДРЕСА_1 до своєї смерті, доглядала за ним, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, судом встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2013 року.

Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , який ОСОБА_4 прийняла в спадщину після смерті своєї матері, однак право власності на нього не оформила.

Згідно із заповітом, посвідченим 23.05.2012 року, секретарем виконавчого комітету Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Кирилюк Т.Д., спадкоємицею всього майна, що належало покійній, є її донька ОСОБА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 спадщину прийняла вчасно, звернувшись 11.12.2013 (у встановлений законом шестимісячний строк) до приватного нотаріуса до однак не оформила своїх спадкових прав на дане майно відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачів - ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть та перекладом документа з польської мови на українську.

Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який вона прийняла, але на який не оформила спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_4 .

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За життя ОСОБА_3 розпорядження щодо свого майна не зробила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом.

Відповідно до ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачі після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли вчасно, звернувшись 10.10.2023 та 11.10.2023 відповідно до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Гандабури Г.П із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання зазначених вимог ЦК України позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як особи які прийняли спадщину, звернулися до приватного нотаріуса із відповідними заявами, проте їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_3 . Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.11.2024.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_5 , а після її смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з погосподарської книги, обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що ОСОБА_5 , в подальшому ОСОБА_4 , після смерті якої ОСОБА_3 за життя не оформили документи на належне кожній із них нерухоме майно та не зареєстрували його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно довідки-характеристики Заставнівського РБТІ, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в в АДРЕСА_1 , побудований у 1975 році, його вартість становить 186 588 гривень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючисьст.524, 525,526,527,535,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328,392, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/2 частку житлового будинку 1975 року побудови, загальною площею 38,10/29,30 кв.м. під літ. «А», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», вбиральня під літ. «И», криниця під №1, огорожа під №2-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 частку житлового будинку 1975 року побудови, загальною площею 38,10/29,30 кв.м. під літ. «А», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», вбиральня під літ. «И», криниця під №1, огорожа під №2-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.04.2025.

Суддя Олена ПУХАРЄВА