Справа № 308/4779/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представником якої є - адвокат: Радь Іван Іванович до ОСОБА_2 про виділ в натурі будівлі та земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , представником якої є - адвокат: Радь Іван Іванович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про виділ в натурі будівлі та земельної ділянки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року вказана позовна заява залишена без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що:

У позовній заяві вказано на те, що «Відповідно до п. 9, ч. 3, статті 175 ЦПК України, позивач повідомляє, що у зв`язку із зверненням до суду з даною позовною заявою, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу».

Разом із тим, у переліку додатків наведеному у позовній заяву не вказано що до неї додано підтвердження сплати судового збору та такого доказу не міститься в додатках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено, що позов немайнового характеру.

Проте, згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд:

«Виділити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) в натурі частину наступного нерухомого майна, а саме:

земельної ділянки за кадастровим номером :10:018:0013, площею 0.1101 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48;

житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48».

Також позивач просить:

«Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) з ідеальною часткою в та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 ) з ідеальною часткою в , на наступне нерухоме майно, а саме:

земельну ділянку за кадастровим номером :10:018:0013, площею 0.1101 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48;

житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48».

У постанові від 29 вересня 2020 року справа №286/3653/18 (провадження №61-38св20) Верховний Суд, вказав на те що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності….

Окрім того, в ухвалі від 30 березня 2023 року справа № 591/3750/20 (провадження № 61-3754ск23) Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду залишаючи без руху касаційну скаргу, вказував на те, що:

«Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї документів не дозволяє визначити ціну позову станом на день його подання, оскільки неможливо встановити дійсну вартість частки спірного нерухомого майна, яку позивач просить виділити їй у натурі зі спільної часткової власності.

Таким чином, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити його у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням дійсної вартості частки нерухомого майна, яку позивач просить виділити в натурі зі спільної часткової власності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду інформацію про ціну позову (вартість частки спірного нерухомого майна), надати докази на підтвердження цієї обставини, а також доплатити судовий збір за вказаними вище ставками (з урахуванням ціни позову) за вимогу майнового характеру.».

Вказане свідчить про помилковість судження позивача про немайновий характер його вимог.

Поряд із цим матеріал справи не містять відомостей про актуальну вартість спірного майна станом на день звернення до суду із вказаним позовом.

Судом попередньо визначено суму судового збору за вимогу про виділення ОСОБА_1 в натурі частину земельної ділянки за кадастровим номером :10:018:0013, площею 0.1101 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, - у розмірі 15 140 грн. ;

за вимогу за вимогу про виділення ОСОБА_1 в натурі частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, у розмірі 15 140 грн.

Окрім того, як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено фактично дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме:

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 з ідеальною часткою в та ОСОБА_2 з ідеальною часткою в , на земельну ділянку за кадастровим номером :10:018:0013, площею 0.1101 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48;

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 з ідеальною часткою в та ОСОБА_2 з ідеальною часткою в , житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48.

В ухвалі про залишення позовної зави без руху вказано на те, що позивачу слід сплатити судовий збір і за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 422,4 грн. (1211,20*2).

Таким чином, вказано на те, що позивачу слід сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 32 702,40 грн.

Відповідно до статей 183, 358, 364 ЦК України - виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Окрім того слід зазначити, що майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,що є у спільній частковій власності.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності,крім випадків,установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається,що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Існують умови здійснення виділу у натурі частки із спільного майна. Виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом; наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (майно є неподільним), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку управі спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію,припиняється з дня її отримання.

Розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів.

Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах. При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Для визначення можливості виділення в натурі частки нерухомого майна необхідно звернутися до суб`єкта господарювання, який здійснює технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (суб`єкти господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та отримали кваліфікаційний сертифікат для отримання висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна) та укласти договір про проведення технічної інвентаризації.

Для отримання висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна слід подати наступні документи: заяви всіх співвласників, справжність підпису на яких засвідчена нотаріально, нотаріально посвідчений договір чи рішення суду, щодо порядку користування нерухомим майном; правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна . Після отримання вище зазначеного висновку співвласникам необхідно звернутись до нотаріуса для укладення договору про виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та його нотаріального посвідчення. Договори про виділ частки в натурі майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Одночасно з посвідченням договору про виділ частки в натурі (поділ) житлового будинку, будівлі або споруди нотаріусом посвідчується договір про виділ частки в натурі на місцевості земельної ділянки. Для посвідчення останнього разом з іншими документами нотаріусу подається нотаріально посвідчений договір про спільну часткову власність на земельну ділянку . Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи, частка якої виділяється за цим договором. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, необхідно надати: договір про виділ у натурі частки із спільного майна , технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Для присвоєння поштової адреси новоутвореному об`єкту нерухомого майна власнику необхідно звернутись до органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням цього майна із заявою про присвоєння об`єкту нерухомості, який виник в результаті виділу, поштової адреси.

У випадку якщо між учасниками спільної власності виникають спори щодо виділу частки спільного майна в натурі, співвласник, який бажає такого виділу має право звернутись до суду з позовом про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній власності.

У позовній заві вказано на те, що разом із тим, беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення реалізації своїх прав як власника позивач вважає, що в даному випадку наявні підстави для виділу житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки за кадастровим номером :10:018:0013 пропорційно частці Позивача.

При цьому позовна заява містить підтвердження позивача про те, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися.

Вказане фактично свідчить про відсутність доказів, що підтверджують відмову відповідача щодо виділення належної позивачу частини будинку та земельної ділянки.

Окрім того позивачем не вказано та до позовної заяви не долучено висновку щодо технічної можливості виділу у натурі часток (поділ) нерухомого спірного майна.

Окрім того, відсутня і актуальна інформація щодо права власності на спірні житловий будинок та земельну ділянку.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, три дні з дня отримання копії ухвали.

Суд констатує, що вказана ухвала про залишення позовної заяви без руху була доставлена до електронного кабінету представника позивача адвоката Радь Івана Івановича 11.04.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Станом на 18.04.2025 недоліки на які вказано судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунуто, клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків від позивача по справі до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представником якої є - адвокат: Радь Іван Іванович до ОСОБА_2 про виділ в натурі будівлі та земельної ділянки,- вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош