Справа №949/349/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Тарасюк А.М.,
при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровиця АГРО", третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про розірвання договору оренди землі,
Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
Дана земельна ділянка була передана позивачем 22.09.2018 в оренду відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ДУБРОВИЦЯ АГРО». Реєстрація договору оренди була проведена в Державному реєстрі речових прав в розділі «Державна реєстрація іншого речового права» за номером запису 28697260.
Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата сплачується (вноситься) після першого посівного сільськогосподарського року, але не пізніше 2 календарного року з моменту реєстрації договору. Орендна плата вноситься щорічно в строк до 31 грудня поточного року, шляхом її виплати Орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця за додатково вказаними ним реквізитами.
Відповідно до п. 38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої Земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, зазначених законом.
Всупереч умовам укладеного Договору, орендна плата за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки орендарем не сплачувалася.
Відтак, орендарем порушено істотні умови укладеного Договору, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися за судовим захистом.
До початку розгляду справи від представника позивача - адвоката Пилипчук Л.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та без її участі, як представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та третя особа будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судових засідань, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, в судові засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Право власності на земельну ділянку, що передається в оренду, відповідно до цього Договору, належить орендодавцю та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії РВ №009638 від 07 листопада 2003 року (а.с.9), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
Як вбачається з Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22 вересня 2018 року (а.с.13) сторонами проведено встановлення та закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 1,50 га, що належить орендодавцю. Претензій при встановленні меж не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань.
Того ж дня, на виконання зобов`язань за Договором оренди землі від 22 вересня 2018 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду вказану земельну ділянку, про що свідчить Акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.13).
У відповідності з п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про держреєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, та рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Так, відповідно до копії інформаційної довідки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №410095223, сформованою 28 січня 2025 року, державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 561885600:01:001:0056, площею 1,5027 га, проведено 31 жовтня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Серпеніновим О.П., підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 22 вересня 2018 року, видавник ТОВ "Дубровиця Агро", підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43810652 від 01 листопада 2018 року, ОСОБА_2 , Комунальне підприємство "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.14).
Пунктом 9 Договору визначено, орендна плата за повний рік користування земельною ділянкою становить 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 2097,19 грн., з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та вноситься орендарем у встановленій цим Договором формі.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, коефіцієнтів, що обчислюється в розмірі та порядку, визначеними нормативними актами України (п. 10 договору).
Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок.
У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Зі змісту пункту 28 Договору вбачається, що орендодавець має право вимагати від орендаря, в тому числі, своєчасної внесення орендної плати.
Відповідно до п. 38 Договору, дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до положення ст. 13 Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до ст. 21 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положення ст. 24 та ст. 25 Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар, своєю чергою, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Крім того, згідно п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Отже, із системного аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки для орендодавця та одним з визначальних його прав є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної порушення орендарем обов`язку по своєчасній виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто при систематичному порушенні умов договору оренди земельної ділянки, це може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що ТОВ "Дубровиця Агро" не виконує належним чином умови договору оренди землі, а саме систематично, тобто двічі і більше, не виплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі, чим порушує його права як власника земельної ділянки.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати, або порушення строків виплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Так, як вбачається зі змісту договору оренди землі, орендна плата має виплачуватись орендарем ТОВ "Дубровиця Агро" до 31 грудня поточного року (п. 11 договору).
Проте, всупереч вищезазначеним умовам договору оренди землі, виплата орендної плати відповідачем систематично не виплачувалась, у зв`язку із чим 20 жовтня 2024 року позивачем на адресу орендаря було надіслано повідомлення про виплату орендної плати та про намір звернутися до суду з позовом про розірвати договору оренди землі у разі несплати заборгованості по орендній платі (а.с.15).
Суд вважає, що відповідачем було порушено умови договору факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати. Доводи позивача з даного приводу суд вважає обґрунтованими і переконливими.
Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року № 802/3/18-а зроблено висновок, що належним способом захисту права або інтересу є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
За таких обставин, суд встановив, що відповідач ТОВ "Дубровиця Агро" не сплачувало орендну плату позивачу за договором оренди землі, доказів на спростування даних обставин суду не надано, вимога позивача про дострокове розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання Договору оренди землі, який був укладений 22 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Дубровиця Агро", у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати з одночасним припинення у державному реєстрі права оренди з повернення земельної ділянки її власнику.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди землі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі по 1211,20 грн. за дві позовні вимоги, про що свідчить квитанція про сплату№4182-8126-8896-4161 від 01 лютого 2025 року та квитанція №9401-6952-2211-6166 від 21 лютого 2025 року (а.с.21, 35 звор.бік).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 247, 265, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровиця АГРО", третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області про розірвання договору оренди землі задоволити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубровиця Агро" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Дубровицького
районного суду: Тарасюк А.М.