УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

присяжних Пожара В.А., Хрєнова В.С.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

заявника ОСОБА_1

представника заявника Пилипенка Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_1 отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_1 за №111 від 16 серпня 2023 року, про те, що її чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир бойової машини - командир 1 механізованого відділення бойова машина 2 механізованого взводу 1 механізованої роти Військова частина НОМЕР_1 , 12 серпня 2023 року після бойового зіткнення з переважаючими силами противника поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, при перевірці особового складу виявився відсутнім. Станом на день сповіщення рахується зниклим безвісті за особливих обставин.

Зважаючи на обставини, за яких ОСОБА_2 , вважається зниклим безвісті з 12 серпня 2023 року та за відсутності відомостей щодо його перебування у ворожому полоні, в зв`язку з відсутністю іншої можливості в повній мірі реалізувати права та свободи, які передбачені як цивільним законодавством України, так і законодавством у сфері соціальної підтримки та гарантій сім`ям загиблих військовослужбовців, заявник звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про оголошення безвісті зниклого військовослужбовця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загиблим (померлим) під час проходження військової служби та безпосередньо під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом батьківщини, внаслідок збройної агресії рф проти України.

Ухвалою суду від 06 січня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою в порядку окремого провадження та призначено судове засідання .

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пилипенко Р.Б. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав. Зазначили, що встановлення юридичного факту є необхідним, зокрема, для отримання заявником одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.1, п.1 ч.2 ст. 16, ч.ч. 1,4 ст. 160-1 Закону України «Про соціальний та привів захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд заяви ОСОБА_1 без участі представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, часі місце розгляду справи повідомлений належним чином; надав суду письмові пояснення, в яких просив залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року клопотання представника Міністерства оборони України про залучення Військової частини НОМЕР_1 до у часті у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою, в якості заінтересованої особи, - задоволено;

залучити до участі в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою, в якості заінтересованої особи, Військову частину НОМЕР_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати Соснівському районному суду м. Черкаси до 16 квітня 2025 року належним чином завірену копію висновку службового розслідування за фактом безвісного зникнення 12 серпня 2023 року військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з доданими до нього документами щодо ОСОБА_2 .

В судове засідання представник Військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; на виконання ухвали суду надав належним чином засвідчену копію висновку за результатами проведеного службового розслідування за фактом безвісного зникнення 12 серпня 2023 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 з доданими до нього документами щодо ОСОБА_2 ; звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника Військової частини НОМЕР_1 .

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника адвоката Пилипенка Р.Б. пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

Згідно акту службового розслідування за фактом безвісного зникнення 12 серпня 2023 року військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , затвердженого командиром Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 від 15 серпня 2023 року, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 12 серпня 2023 року, неподалік від населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойових завдань, в яких приймала участь 1 механізована рота Військової частини НОМЕР_1 , за особливих обставин, під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану в Україні зник безвісті військовослужбовець - ОСОБА_2 .У зв`язку з наступальними діями противника та відновленням артилерійського обстрілу позиції, вісутня можливість проводити пошук військовослужбовця.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що він проходив службу разом з ОСОБА_2 . В серпні 2023 року вони знаходились в Донецькій області поблизу населеного пункт Часів Яр і виконували бойове завдання поблизу вказаного населеного пункту (приблизно 30-40 хвилин руху на БМП до місця виконання бойового завдання), точне міцсцезнаходження та пору року і дату вказати не зміг. ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання отримав кульове поранення в грудну клітину (постріл з кулемету) та залишився лежати в посадці. В подальшому, приблизно через два тижні тіло ОСОБА_2 , за наказом командира, свідок ОСОБА_3 забрав військовослужбовця ОСОБА_5 , який знаходився на тому ж самому місці, в якому отримав кульове поранення, та передав його медикам військової частини НОМЕР_1 . На запитання на дав відповідь, що за ці два тижні (в серпні 2023 року) з моменту отримання ОСОБА_2 кульового поранення до його повернення у військову частину НОМЕР_1 , жодних змін на тілі ОСОБА_2 не було. Свідок відразу упізнав ОСОБА_2 та відвіз його черговим медикам військової частини НОМЕР_1 ; факт смерті ОСОБА_2 медики в присутності свідка ОСОБА_3 не констатували. Подальша доля ОСОБА_2 йому не відома. Пояснив, що надати більш точні пояснення не може, оскільки після контузії та проблеми з пам`яттю. В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 не зміг точно пригадати ні місце виконання бойового завдання останнього разом з ОСОБА_2 , ні пору року. Не підтвердив своє місцезнаходження та отримання поранення ОСОБА_2 поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області. Повідомив, що весь час командиру та військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 було відоме точне місцезнаходження ОСОБА_2 . Після отримання наказу командира свідок разом з іншими військовослужбовцями ставив ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 та передав його черговим медикам військової частини НОМЕР_1 . Пояснив, що після отримання наказу командира ОСОБА_2 відразу був доставлений до військової частини НОМЕР_1 . Затримку в два тижні повернення ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 пояснив відсутністю наказу командира.

Надані свідком ОСОБА_6 пояснення суттєво відрізняються від показів військовослужбовців (прізвища яких не зазначені), наданих останніми в ході службового розслідування за фактом безвісного зникнення 12 серпня 2023 року військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , затвердженого командиром Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 від 15 серпня 2023 року.

Крім того, в судовому засіданні свідок та заявник повідомили, що ОСОБА_2 був доставлений до Військової частини НОМЕР_1 після складення акту службового розслідування. Разом з тис, свідок повідомив, що точне місце отримання ОСОБА_2 поранення та місцезнаходження останнього весь час було відомо командиру та військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , а тому визнання його безвісти відсутнім є безпідставним.

Крім того, згідно Переліку територій, на яких ведуться(велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України (відповідь Міністертва розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року) дата завершення бойових дій в с.Берхівка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області 27 лютого 2023 року.

Таким чином, за результатами дослідження матеріалів заяви ОСОБА_7 , матеріалів службового розслідування, наданих Військовою частиною НОМЕР_2 та наданих свідком ОСОБА_6 показів, а також враховуючи дату закінчення бойових дій в с.Берхівка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області 27 лютого 2023 року, неможливо встановити в ході розгляду справи в порядку окремого провадження та підтвердити факт загибелі ОСОБА_2 , в серпні 2023 року поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області за особливих обставин під час ведення бойових дій.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пилипенко Р.Б. зазначили, що встановлення вказаного юридичного факту є необхідним, зокрема, для отримання заявником одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.1, п.1 ч.2 ст. 16, ч.ч. 1,4 ст. 160-1 Закону України «Про соціальний та привів захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27.06.2018 (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31.10.2018 (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.03.2021 (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі 205/6338/21, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

При цьому пунктом першим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право».

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168, тут і далі у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), якою врегульовано питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі в редакції чинній станом на час спірних правовідносин) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і далі в редакції чинній станом на час спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У частині 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Водночас механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок №975, тут і далі в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 4 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно з п.10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

На виконання пункту 13 Порядку №975 у апараті Міністерства оборони України утворена Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, які приймають до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України, та приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Отже, з системного аналізу наведених норм вбачається, що саме Міністерство оборони України є спеціальним суб`єктом, який відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975 уповноваженим на призначення одноразової грошової допомоги, яку має на меті отримати заявник у разі встановлення вказаного факту.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення юридичного факту є необхідним заявнику для отримання останньою пільг та допомоги, зокрема, одноразової грошової допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Між тим, будь-які спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами у позовному провадженні за загальними правилами, що відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду, у постанові від 16.11.2020 у справі № 140/2178/15-ц (провадження № 61-9869св20).

За результатами дослідження матеріалів заяви ОСОБА_7 , матеріалів службового розслідування, наданих Військовою частиною НОМЕР_2 та наданих свідком ОСОБА_6 показів, а також враховуючи дату закінчення бойових дій в с.Берхівка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області 27 лютого 2023 року, неможливо встановити в ході розгляду справи в порядку окремого провадження та підтвердити факт загибелі ОСОБА_2 , в серпні 2023 року поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області за особливих обставин під час ведення бойових дій.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пилипенко Р.Б. зазначили, що встановлення вказаного юридичного факту є необхідним, зокрема, для отримання заявником одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.1, п.1 ч.2 ст. 16, ч.ч. 1,4 ст. 160-1 Закону України «Про соціальний та привів захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Таким чином, юридичний факт, про встановлення якого просить заявник, пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, а тому вказаний спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, оскільки встановлення юридичного факту, зазначеного в заяві ОСОБА_1 , пов`язано із вирішенням спору про право, який повинен розглядатися у порядку позовного провадження, вказана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє заявника права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права та обов`язки яких може вплинути вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 257, 258, 259, 260, 261, 293, 294, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст.353-355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 18 квітня 2025 року.

Суддя О.М. Борєйко