РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/2927/24 Провадження № 2-о/401/13/25

14 квітня 2025 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

присяжних Щербак О. В., Даценко Ю.В.

за участю секретаря судових засідань Рудської В.А.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника Гаморі М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):

У жовтні 2024 року заявник ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гаморя М.В., звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутньою.

Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року витребувано від Слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області інформацію про результати розслідування кримінального провадження внесеного за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР № 0000530 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Позиція заявника, ОСОБА_1 :

Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що він та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник разом із сином, ОСОБА_3 після введення воєнного стану в Україні виїхали із зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , та на теперішній час проживають у м. Світловодську Кіровоградської області. До червня 2022 року ОСОБА_2 проживала на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник зазначає, що з червня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перестала виходити на зв`язок, жодного разу не зателефонувала, не написала листів, не повідомила іншим способом про місце свого перебування.

Заявник намагався встановити місце знаходження ОСОБА_2 , але намагання знайти ОСОБА_2 залишилися без результів.

07 травня 2024 року до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області було офіційне звернення із заявою про розшук ОСОБА_2 , зниклої безвісти за особливих обставин, з зв`язку з тимчасовою окупацією частини території У країни.

Заявник самостійно утримує і виховує малолітнього сина, ОСОБА_3 і має право щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Закону України «По мобілізаційну підготовку», проте повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.07.2024 р. йому було відмовлено у наданні відстрочки, у зв`язку з тим, що відсутня повна інформація. Крім того, листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.08.2024 р. повідомлено, що документом, який підтверджує право на відстрочку є, зокрема, рішенням суду про визнання одного з батьків безвісти відсутнім. Отже, заявник вимушений звертатись до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

Заявник в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу спільно проживали в м.Нова Каховка у квартирі, що належить його матері. Після народження дитини вони декілька років проживали окремо, він у м.Нова Каховка, а ОСОБА_2 у с. Верхні Сірогози. Після початку війни та окупації м.Нова Каховка та с.Верхні Сірогози ОСОБА_2 привезла йому дитину і поїхала назад до с. Верхні Сірогози. На протязі деякого часу після початку війни заявник спілкувався з ОСОБА_2 коли був телефонний зв`язок, але потім через обстріли зв`язок із нею зник, і тому через окупацію та постійні обстріли він разом із сином вирішив приїхати до м.Світловодськ, де вони і проживають на даний час.

Заявник та його представник заяву підтримали повністю, просили її задовольнити.

Позиція заінтересованої особи, ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, письмових пояснень на підтримку або заперечення проти заяви від заінтересованої особи до суду не надходило.

Встановлені судом обставини справи:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Світловодським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с.6)

Згідно звіту тесту ДНК на батьківство, проведеного ТОВ "ДНК Експерт", вірогідність батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає 99,99997%. (а.с.60-62)

ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, та проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 11.05.2022 №3501- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідкою про склад сім`ї, актом та висновком Світловодського міського центру соціальних служб про оцінку потреб сім`ї/ особи. (а.с. 8, 59, 63-66)

07 травня 2024 року за заявою ОСОБА_1 Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кваліфікацією правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України за номером кримінального провадження №0000530 внесено відомості про те, що з червня 2022 року припинила виходити на зв`язок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час проживала на тимчасово окупованій території: АДРЕСА_2 , і на даний час її місцезнаходження не відомо. (а.с.9)

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Закону України «По мобілізаційну підготовку», проте повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.07.2024 р. йому було відмовлено у наданні відстрочки, у зв`язку з тим, що відсутня повна інформація. Крім того, листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.08.2024 р. повідомлено, що документом, який підтверджує право на відстрочку є, зокрема, рішенням суду про визнання одного з батьків безвісти відсутнім, що заявником не було надано ( а.с.10-12)

У жовтні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутньою, що необхідно заявнику для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Згідно ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Частиною 2 ст. 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст.44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності останньої за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року, підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Також судом встановлено, що визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою необхідно заявнику з метою підтвердження факту самостійного утримання і виховання дитини, а також для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до положень ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Таким чином, суд приходить до переконання, що факти відсутності ОСОБА_2 з червня 2022 року за місцем свого постійного проживання, підтверджені належними та допустимими доказами. Зважаючи, що відомості щодо смерті ОСОБА_2 відсутні, вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо, а причини, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, є юридично поважними, тому суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, що відповідає меті звернення заявника до суду для встановлення даного юридичного факту. З урахуванням ч. 2 ст. 43 ЦК України днем зникнення безвісті ОСОБА_2 вважати 01 липня 2022 року.

У той же час суд наголошує, що, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином як не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

З огляду на це суд вважає за доцільне додатково роз`яснити, що, відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 293-294, 305-309 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , безвісно відсутньою з 01 липня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування (ВПО): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ,місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Присяжні (підпис) О. В. Щербак

(підпис) Ю.В. Даценко

Суддя Світловодського

міськрайонного суду (підпис) Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик