Провадження №: 2/755/559/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі законного ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс», третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права проживання у квартирі до досягнення повноліття, -

у с т а н о в и в :

06.11.2023 року позивач в особі свого законного представника звернувся до суду із позовом про визнання права проживання у квартирі до досягнення повноліття, у якому просить визнати право неповнолітнього позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проживання у квартирі АДРЕСА_1 до досягнення ним повноліття.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що неповнолітній позивач з 17.03.2009 року зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Вказану квартиру набув у власність батько позивача - ОСОБА_2 за договором дарування квартири від 27.11.2007 року. 27.09.2023 року позивача було знято з реєстрації у зазначеній квартирі за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» без дозволу позивача та його батьків. Тобто, ТОВ «Кредитні ініціативи» самовільно, без будь-яких законних підстав зняло позивача з реєстрації місця постійного проживання, у якому позивач мешкає з 17.03.2009 року та відповідно не визнає право проживання позивача у квартирі. Згідно інформаційної довідки від 28.09.2023 року ТОВ «Кредитні ініціативи» є власником квартири, яка належала батьку позивача, однак батько позивача жодних договорів із зазначеним товариством не укладав. Товариство раніше вже вчиняло спроби позбавлення позивача права проживання у квартирі та заволодіння квартирою його батька через отримання виконавчого напису нотаріуса, який був скасований рішення суду від 05.11.2014 року у справі №755/20702/14-ц. На теперішній час товариство знов намагається позбавити позивача права проживання у квартирі. ТОВ «Кредитні ініціативи» набувши право власності на квартиру знало про проживання у ній неповнолітнього позивача, який іншого житла не має, судові рішення про його виселення з квартири відсутні.

Ухвалою суду від 07.11.2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.04.2024 року, відмовлено у задоволенні заяви сторони позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою суду від 06.06.2024 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс».

Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №74 від 18.03.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 року, справу передано в провадження судді Марфіної Н.В.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1 , батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Неповнолітній позивач ОСОБА_1 з 17.03.2009 року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Вказану квартиру батько позивача - ОСОБА_2 набув у власність за договором дарування квартири від 27.11.2007 року (а.с. 14).

Із матеріалів справи убачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року у справі №755/20702/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.03.2015 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва Володимира Адольфовича від 06.05.2014 року, зареєстрований у реєстрі за № 757, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 16-19).

За змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2023 року, 19.11.2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору іпотеки №833, серія та номер 277, від 06.05.2008 року, посвідченого ПН КМНО Кирилюк О.Ю. (а.с. 20).

За даними Витягу з реєстру територіальної громади від 29.09.2023 року, позивач 27.09.2023 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

28.09.2023 року був нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ТОВ «Кредитні ініціативи», як продавцем, та ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс», як покупцем: 2.1. За домовленістю сторін продаж нерухомого майна між ними вчиняється за 2742645,00 грн., які продавець зобов`язується перерахувати на рахунок продавця в строк до 31.12.2023 року; 3.1. Право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору та зазначене в п. 1.1. відповідно до ст. 334 ЦК України, виникає в покупця в момент державної реєстрації цього права власності у відповідності до вимог чинного законодавства України; За домовленістю між сторонами, право власності покупця на квартиру, що є предметом цього договору та зазначена в п. 1.1. підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після повного розрахунку за цим договором. 3.2. Право власності на квартиру посвідчується цим договором купівлі-продажу. Цей договір та платіжне доручення банківської установи про перерахування суми, вказаної в п. 2.1. цього договору на рахунок продавця є підставою для подальшої реєстрації права власності на квартиру за покупцем (а.с. 40-42).

Судом установлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року у справі №755/15540/23, частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПН КМНО Русанюк З.З., ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» про визнання рішення протиправним, скасування запису про державну реєстрацію, витребування майна, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Скасоване рішення держаного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтана Золтановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61774919 від 23.11.2021 року щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У вказаному рішенні суд виклав наступні факти та відповідні їм обставини і висновки:

- позивач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 07.11.2007 року набув право власності на кв. АДРЕСА_1 ;

- 06.05.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) був укладений договір про іпотечний борг №832;

- у забезпечення виконання умов вказаного договору про іпотечний борг, 06.05.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) був укладений іпотечний договір, предметом якого стала кв. АДРЕСА_1 ;

- як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.11.2021 року за ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване право власності на кв. АДРЕСА_1 згідно рішення державного реєстратора - ПН КМНО Русанюк З.З. від 23.11.2021 року №61774919 на підставі договору іпотеки від 06.05.2008 року, серія та номер 277;

- суд зазначає, що набуття позивачем ОСОБА_2 предмета іпотеки не за кредитні кошти не має жодного значення для вирішення іпотекодержателем питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження;

- рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року у справі №755/29470/13-ц відмолено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний «Промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсними договорів, а також відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 , ТОВ «Інтерготель» про стягнення заборгованості;

- рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року у справі №755/20702/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.03.2015 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №757 від 06.05.2014 року про звернення стягнення на кв. АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- умовами іпотечного договору передбачене право іпотекодержателя здійснювати відступлення прав за цим договором без попереднього отримання на це згоди іпотекодавця;

- про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором та було іпотекодержателем за договором іпотеки №277 від 06.05.2008 року свідчать, як зміст рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року у справі №755/29470/13-ц та від 05.11.2014 року у справі №755/20702/14-ц, так і наявні в матеріалах справи дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.02.2021 року;

- ураховуючи зазначене, посилання сторони позивача ОСОБА_2 на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не є іпотекодержателем та не набуло прав іпотекодержателя є безпідставними;

- за змістом наявної в матеріалах справи копії звіту про незалежну оцінку майна складеного 12.10.2021 року ТОВ «Незалежна експертна компанія», вартість квартири АДРЕСА_1 становить 4238200,00 грн. Строк дії звіту - шість місяців з дати оцінки;

- як умовами іпотечного договору, так і положеннями Закону України «Про іпотеку» визначено, що вартість предмету іпотеки визначається суб`єктом оціночної діяльності, а тому безпідставними є посилання сторони позивача ОСОБА_2 на те, що вартість майна мала визначатись державним реєстратором за сформованою ним довідкою;

- оцінка предмету іпотеки проведена станом на 12.10.2021 року та строк дії звіту про оцінку становить шість місяців з дати оцінки, і поскільки реєстрація права власності на квартиру відбулась в межах шести місяців з дати оцінки, безпідставними є посилання сторони позивача ОСОБА_2 на порушення Закону України «Про іпотеку» в частині набуття права власності за вартістю визначеною не на момент такого набуття;

- так само суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_2 на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» вже використало своє право на звернення стягнення в судовому порядку, тому не мало право на звернення стягнення у позасудовому порядку (шляхом набуття права власності на предмет іпотеки), оскільки із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 30.12.2014 року у справі №755/31578/14-ц позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позову без руху, тобто судового розгляду відповідних позовних вимог товариства не відбулось, рішення суду про задоволення, часткове задоволення або відмову у задоволенні позову ухвалене не було;

- відсутності заборгованості позивача ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» не доведено, адже відсутність заборгованості встановлювалась рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2014 року у справі №755/29470/13-ц станом на час розгляду справи і заперечуючи наявність боргу перед ТОВ «Кредитні ініціативи» позивач ОСОБА_2 не надав суду доказів сплати кредитних платежів після ухвалення зазначеного рішення;

- як убачається з матеріалів справи, на дві адреси позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ) ТОВ «Кредитні ініціативи» направило повідомлення №7548 від 23.10.2020 року, у якому повідомляло про наявність боргу за кредитним договором в сумі 1935064,20 грн. станом на 26.05.2020 року та необхідність усунення порушення. Товариство попереджало, що у разі невиконання вимоги протягом 30-денного строку ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;

- на переконання суду, іпотекодержатель не дотримався порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, тому не набув права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання і у нотаріуса були наявні підстави для відмови в проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи», з огляду на наступне;

- згідно п/п 2 п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25.12.2015 року (в редакції чинній на час здійснення реєстрації права власності на спірну квартиру за іпотекодержателем), для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення ;

- наведені вимоги чинного законодавства при здійсненні реєстрації права власності на спірну квартиру за іпотекодержателем не дотримано, адже за наявними в матеріалах справи доказами, вимога про усунення порушення та звернення стягнення на майно направлялась лише одна, хоча за умови повернення кореспонденції з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», аналогічна вимога повинна була бути надіслала вдруге не менше ніж через один місяць;

- не дивячись на те, що копія вимоги містить зазначення «повторно», у матеріалах справи відсутні дані про направлення будь-якої другої вимоги позивачу ОСОБА_2 щодо усунення порушень кредитного договору, відтак при поданні приватному нотаріусу доказів про направлення та повернення відправнику без вручення лише однієї вимоги, державний реєстратор мав відмовити у проведення реєстрації права власності на нерухоме майно за іпотекодержателем;

- наведене дає підстави для задоволення позову в частині скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса про реєстрацію за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження;

- в іншій частині позов задоволенню не підлягає;

- стосовно посилань сторони відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2020 року у справі №757/13243/17, суд зазначає, що аналіз змісту зазначеної постанови вказує на те, що спірні правовідносини не є подібними, а висновки Великої Палати щодо свободи договору стосуються самого порядку надсилання та вручення повідомлень на відповідні адреси і поштовим чи іншим способом;

- таке не звільняє іпотекодержателя та державного реєстратора від необхідності дотримання вимог чинного законодавства, зокрема правил, встановлених п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25.12.2015 року;

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21), зазначено, що відповідно до статті 37 Закону №898-IV рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оспорено іпотекодавцем у суді, що є для іпотекодавця гарантією дотримання іпотекодержателем вимог закону щодо підстав та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Тому належним та ефективним способом захисту позивача, який вважає, що його право порушене тим, що право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, зареєстроване за відповідачем (іпотекодержателем) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), є позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно;

- з урахуванням обставин конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер і таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України (пункт 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21));

- 28.09.2023 року був нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ТОВ «Кредитні ініціативи», як продавцем, та ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс», як покупцем: 2.1. За домовленістю сторін продаж нерухомого майна між ними вчиняється за 2742645,00 грн., які продавець зобов`язується перерахувати на рахунок продавця в строк до 31.12.2023 року; 3.1. Право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору та зазначене в п. 1.1. відповідно до ст. 334 ЦК України, виникає в покупця в момент державної реєстрації цього права власності у відповідності до вимог чинного законодавства України; За домовленістю між сторонами, право власності покупця на квартиру, що є предметом цього договору та зазначена в п. 1.1. підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після повного розрахунку за цим договором. 3.2. Право власності на квартиру посвідчується цим договором купівлі-продажу. Цей договір та платіжне доручення банківської установи про перерахування суми, вказаної в п. 2.1. цього договору на рахунок продавця є підставою для подальшої реєстрації права власності на квартиру за покупцем;

- із матеріалів справи вбачається, що вказаний договір не був виконаний, право власності на спірну квартиру залишається зареєстрованим за іпотекодержателем - ТОВ «Кредитні ініціативи», а тому ураховуючи положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належним способом захисту прав позивача є скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за іпотекодержателем без необхідності витребування майна від ТОВ «Кредитні ініціативи», яке у даному випадку не є вірним способом захисту;

- вирішуючи спір суд зазначає, що державний реєстратор ПН КМНО Русанюк З.З. не є належним відповідачем у спорі щодо скасування його рішення про здійснення реєстраційної дії. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду (далі - ВП ВС) від 5 липня 2023 року по справі №910/15792/20;

- також суд відмовляє у задоволенні позову по відповідачу ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс», оскільки позов не містить жодних позовних вимог спрямованих до вказаного товариства, тому таке товариство не може бути належним відповідачем у цій справі;

- вимоги позивача про визнання дій ТОВ «Кредитні ініціативи» протиправними та зобов`язання звільнити квартиру не підлягають до задоволення, оскільки звернення позивача до правоохоронних органів та реєстрація кримінального провадження не є достатніми доказами дійсного знаходження представників товариства у квартирі, а у випадку чинення позивачу перешкод у користуванні майном належним способом захисту мала б бути вимога про усуненні перешкод у користування житлом та вселення.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2025 року зазначене рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» будучі іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 (іпотекодавець ОСОБА_2 ) здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, однак рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, рішення держаного реєстратора ПН КМНО Русанюк З.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61774919 від 23.11.2021 року щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 - скасоване.

Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

З урахуванням встановлених судом обставин та викладених норм наведеного вище закону слід дійти висновку, що станом на час вирішення цього спору, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який у цій справі має статус законного представника позивача, оскільки судом скасоване рішення державного реєстратора про перехід права власності на квартиру від іпотекодавця ОСОБА_2 до іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи».

Пунктами 50, 52 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року « Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» визначено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі, зокрема, заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком від 14 до 18 років здійснюється за згодою її батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання такої дитини у гуртожитку закладу освіти у період чи після закінчення навчання.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтею 405 визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Ураховуючи викладені обставини, на теперішній час позивач та його законний представник не позбавлені можливості здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітнього позивача в квартирі, позивач не позбавлений можливості користуватись квартирою та проживати у ній, адже не вбачається, що його батько, як власник житла, має будь-які заперечення з приводу проживання його дитини у житлі.

Вирішуючи спір по суті суд дійшов висновку, що станом на час ухвалення у справі рішення, ТОВ «Кредитні ініціативи» не є належним відповідачем у справі за вимогами про визнання за позивачем права проживання в квартирі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Згідно статті 51 ЦПК України належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Із матеріалів справи вбачається, що зняття позивача з реєстрації місця його проживання відбулось 27.09.2023 року, тобто в час коли право власності на квартиру було зареєстроване за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Разом з цим, судом установлено, що станом на час вирішення справи ТОВ «Кредитні ініціативи» не є власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили 06.03.2025 року, скасоване рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи», відтак власником житлового приміщення є законний представник самого позивача - ОСОБА_2 .

Вказане свідчить про те, що на теперішній час ТОВ «Кредитні ініціативи» не може бути належним відповідачем за вимогою про визнання за позивачем права на проживання в квартирі.

Не є належним відповідачем і ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс», оскільки зазначене товариство не набуло право власності на квартиру АДРЕСА_1 за укладеним між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» договором купівлі-продажу.

За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 405 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в особі законного ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс», третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права проживання у квартирі до досягнення повноліття - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.04.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 в особі законного ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс» (м. Київ, вул. Набережно-Рибальська, 3, прим. 139, );

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Харківське шосе, 4а, ).

Суддя -