Дата документу 23.04.2025
Справа № 334/3221/25
Провадження № 2-н/334/379/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги,

установив:

23.04.2025 року до суду надійшла заява заявника про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за комунальні послуги (послуга з управління (поводження) побутовими відходами), в обґрунтування якої зазначив, що боржник є споживачем послуг, які надає заявник за адресою: АДРЕСА_1 , та за період з 01.05.2022 року по 31.03.2025 року отримав послуги заявника на загальну суму 10 602,57 грн., проте не сплатив за них.

Згідно ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки, видача судового наказу, виходячи зі змісту статей 161 та 163 ЦПК України, можлива лише за вимогами, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Заявник долучено до заяви індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який датований 21.10.2022 року та який у відповідності до пункту 2 набрав чинності 21.11.2022 року, також заявником надана копія публічного договору, який діяв у період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року (пункт 28 договору).

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Зазначений Закон набрав чинності 09.11.2017 року.

Заявником не надано копії відповідного договору, укладеного між сторонами та який був регулював їхні відносини у період з 01.05.2022 року по дату набрання чинності договором від 21.10.2022 року за який заявником заявлено вимогу. Вказана обставина унеможливлює видачу наказу.

Крім того, за змістом пункту 3 договору від 21.10.2022 року фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування) договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір.

Жодних доказів того, що особа, яка вказана заявником у якості боржника є споживачем послуг заявника та акцептувала умови договору, ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» не надано (доказів сплати за послуги чи відомості про те, що боржник є власником нерухомого майна за адресою якого надається послуга).

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» (юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 99, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін