СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21858/24

пр. № 2/759/1059/25

12 лютого 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення компенсації вартості частки спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, що складається з грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля KIA RIO, р.н. до відчуження НОМЕР_1 , після відчуження НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами),VIN НОМЕР_3 , що становить 142 435,00 грн. (сто сорок дві тисячі чотириста тридцять п`ять гривень 00 копійок). Позовні вимоги обґрунтований тим, що з 11.11.2016 року між ним та ОСОБА_2 Голосіївським відділом ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 1084 від 11.11.2016 року. Під час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль марки «КІА RIO», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN НОМЕР_3 , який було зареєстровано за ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Зазначає, що йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 перебуваючи з ним у шлюбі без його згоди відчужила спірний автомобіль марки «КІА RIO», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN НОМЕР_3 на користь іншої особи. Всупереч положенням законодавства відповідач уклала договір щодо продажу спільного автомобіля без згоди позивача.

25.11.2024 р. від представника відповідача надійшов відзив у якому повністю заперечується проти позовних вимог. Вказує, що наприкінці квітня 2023 року ОСОБА_3 передала 150 000 гривень за спірний автомобіль і, маючи довірливі відносини з колишнім чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони домовились що юридичне оформлення переходу права власності відбудеться або 02.05.2023 року, або 03.05.2023 року. Отримані наприкінці квітня 2023 року грошові кошти, які були поділені наступним чином: здійснено обмін 85000 гривень на євро, які ОСОБА_2 планувала взяти з собою у Польщу куди планувала поїхати разом з донькою 03.05.2023 року та 65000.00 гривень залишились у чоловіка ОСОБА_1 02.05.2023 року відповідач вийшла на прийом до лікаря. В цей час відповідач разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишався дома за адресою: АДРЕСА_3 . Скориставшись відсутністю відповідача, ОСОБА_1 зник разом з донькою, у невідомому напрямку, забрав особисті речі, всі грошові кошти, оригінал свідоцтва про народження дитини, оригінал свідоцтва про шлюб та перестав виходити на зв`язок, вимкнув телефон. ОСОБА_2 не змогла оформити юридично на ОСОБА_3 спірний автомобіль, як планувалось, 02.05.2023 або 03.05.2023 року, і договір купівлі-продажу було оформлено 10.05.2023 року.

03.12.2024 р. надійшла відповідь на відзив у якій зазначає, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і укладення договору щодо продажу автомобіля було здійснене без його згоди і не в інтересах сім`ї, що порушує право ОСОБА_1 власності на частку у спільному майні подружжя, а тому звертається до суду за захистом у такий спосіб: стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, що складається з грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля KIA RIO, р.н. до відчуження НОМЕР_1 , після відчуження НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами),VIN НОМЕР_3 , що становить 142 435,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Голосіївським відділом ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) був зареєстрований шлюб (актовий запис № 1084 від 11.11.2016 року).

В період шлюбу сторони придбали транспортний засіб автомобіль марки «КІА RIO», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

10.05.2023 року транспортний засіб «КІА RIO», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі VIN НОМЕР_3 був переоформлений ОСОБА_2 на нового власника ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу № 8043/2023/3812867 від 10.05.2023 року. Відповідно до вказаного договору ціна спірного транспортного засобу зазначена 150000,00 грн.

Разом із цим, із оголошень сайту «Авто Ріа» про продаж автомобіля «КІА RIO», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер шасі VIN НОМЕР_3 вбачається, що ціна на вказаний автомобіль складала 9300 дол.США.

Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ПП «Мідас Фінанс Груп» від 03.07.2024 р. середньоринкова вартість майна автомобіля «КІА RIO», 2012 року випуску, об`єм двигуна 1591 см.куб. визначена у розмірі 284870,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03.07.2023 р. (ун.№759/8752/23) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У статті 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція нормистатті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зістаттею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна набутого у шлюбі.

Таким чином судом встановлено, що спірне майно було придбане під час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю, що не заперечується жодною із сторін.Зазначені обставини встановлені та підтверджені належними та допустимими доказами та визнаються відповідачем, тому презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно не спростована та спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності.

Позивачем визначена компенсація вартості частини автомобіля у розмірі 142 435,00 грн., виходячи із визначеної суб`єктом оціночної діяльності вартості автомобіля «КІА RIO», 2012 року випуску, об`єм двигуна 1591 см.куб. у розмірі 284870,00 грн. Відповідачем вказана вартість автомобіля не спростована.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), на які послалася представник заявника на обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

У справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

У справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

У справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.

Відповідач як на підставу заперечень вказує, що грошовими коштами від продажу автомобіля у розмірі 150000,00 грн. заволодів позивач. Однак, жодних належних доказів передачі грошових коштів від ОСОБА_3 до позивача чи відповідача не надано.

Матеріалами справи підтверджено факт зміни власника автомобіля, а також обставини його продажу на сайті auto.ria.com за ціною 9500$, продавцем ОСОБА_5 із зазначенням номеру телефону ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснила продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання його згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 284870,00 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 279, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення компенсації вартості частки спільного майна, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 )грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя автомобіля KIA RIO, р.н. до відчуження НОМЕР_1 , після відчуження НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами),VIN НОМЕР_3 , у розмірі 142 435,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова