Справа № 485/361/25
Провадження № 2/485/209/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 30 січня 2025 року, з неї утримуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) матері, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 січня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, позивачка з 14 липня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ОСОБА_5 разом не проживають, дитина перебуває на її утриманні. Крім того, на її утриманні перебуває неповнолітній син від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка не працевлаштована, у зв`язку з чим відсутній стабільний дохід, не має можливості сплачувати аліменти на утримання спільних з відповідачем дітей у присудженому розмірі. Посилаючись зміну сімейного та матеріальний стан просить суд зменшити розмір аліментів до 1/8 частини заробітку (доходу).

У відзиві на позов від 03 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_7 у задоволенні позову просила відмовити через його необгрунтованість. Мотивом такого зазначила, що при подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з позивачки аліментів на утримання дітей, відповідачем не приховувалась інформація з приводу перебування на її утриманні малолітньої дитини. Згідно виконавчого провадження №37897089 від 13 травня 2013 року позивачка отримує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому її доводи про те, що син перебуває на її утриманні неправдиві. Зазначене свідчить про відсутність змін в сімейному та матеріальному стані позивачки. Разом з тим, стан безробіття позивачки не є підставою для зменшення розміру аліментів /а.с.52-55/.

У відповіді на відзив від 15 квітня 2025 року позивачка не визнала заперечення відповідача, позовні вимоги просила задовільнити у повному обсязі. Зазначила, що аліменти, які вона отримує на утримання сина ОСОБА_6 є заборгованою сумою та власністю сина. На даний час не працює, перебуває на обліку в жіночій консультації у зв`язку з вагітністю, що підтверджується обмінною карткою вагітної /а.с.70-74/.

Згідно заперечень на відповідь на відзив від 16 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_7 вважала зазначені позивачем обставини неістотними та недостатніми для зменшення розміру аліментів на дітей, а встановлений їх розмір таким, що відповідає інтересам дітей /а.с.80-84/.

Позивач в судове засідання не з`явилась, разом з позовною заявою надала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутність.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Григорян В.С. надійшла заява, в якій остання просить справу розглядати у відсутність представника відповідача, позовні вимоги не визнають з урахуванням аругментів, наданих у відзиві на позовну заяву (Вх. №2385/25-вх. від 03.04.2025).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що з 25 вересня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано, залишено за ОСОБА_8 прізвище " ОСОБА_9 " /а.с.15/

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За судовим наказом Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 січня 2025 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) матері, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 січня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття /а.с.17/.

Також встановлено, що від першого шлюбу з ОСОБА_10 позивачка має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.11,14/.

Згідно відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на користь позивачки стягуються аліменти з ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07 березня 2013 року і до повноліття дитини. За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01 квітня 2025 року сукупний розмір заборгованості становить 32 787,21 грн. /а.с.57-58/

Крім того, з 14 липня 2018 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.8, 16/.

Позивач не працевлаштована, вагітна, діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з нею, що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4834-2 та довідками про реєстрацію місця проживання особи №939 від 08 жовтня 2018 року та №613 від 11 липня 2017 року /а.с.9,12,13/.

Відповідач інших утриманців не має, за даними відповіді №1233325 від 26 березня 2023 року отримує дохід у виді соціальних виплат у розмірі 10 000 грн. щомісячно, є працездатним.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2025 року у справі № 567/1462/23 зроблено висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частиною сьомою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилалась на те, що вона не працевлаштована, є матір`ю ще двох дітей неповнолітнього та малолітнього віку, яких повина утримувати у рівній мірі. Вказані обставини мали місце на час видачі судового наказу Снігурівським районним судом Миколаївської області від 30 січня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, однак таке не є перешкодою для зменшення розміру стягуваних з неї аліментів відповідно до положень частини сьомої статті 170 ЦПК України.

Позивачка є матір`ю ще двох неповнолітніх дітей, у зв`язку із чим так само має обов`язок їх утримання, що не було враховано при видачі судового наказу Снігурівським районним судом Миколаївської області від 30 січня 2025 року, проте вказані обставини впливають на визначення розміру аліментів.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням обставин справи, враховуючи зміни у сімейному стані позивача, інтереси всіх чотирьох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає обгрунтованим зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до 1/8 частки її заробітку (доходу) щомісячно.

Отже, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Доводи відповідача про зміну сімейного стану позивача до винесення судом судового наказу не приймаються до уваги судом, адже позивачем позов подано у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 170 ЦПК України.

Той факт, що діти позивачки від інших шлюбів утримуються своїми батьками, не спростовує обов`язку позивачки щодо їх рівнозначного утримання.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 січня 2025 року №485/194/25 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим судовим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1211,20 грн. (тисяча двісті одинадцять грн.20 к) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 21.04.2025.