Провадження № 2/537/1125/2025
Справа № 524/3186/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сирота Дмитро Іванович, до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5342 про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сирота Д.І., до АТ КБ «ПриватБанк», Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5342, про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2025 дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області, за місцезнаходженням відповідача територіального сервісного центру МВС №5342 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, оскільки відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів».

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви приходжу до висновку, що дана цивільна справа не підлягає розгляду Крюківським районним судом Полтавської області та має бути передана на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, виходячи з такого.

Звертаючись до суду із позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк», Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5342, про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, позивач просить суд визнати за нею право власності на транспортний засіб марки MAZDA CX-7, 2010 року випуску, та зобов`язати Територіальний сервісний центр МВС № 5342 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях зареєструвати за нею право власності на вказаний транспортний засіб.

Підсудність даної позовної заяви про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії має визначатися відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача - акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , є: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, , є: м. Харків, вул. Шевченка, будинок 26.

Згідно відповідей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інформації щодо реєстрації юридичної особи - Територіального сервісного центру МВС № 5342 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, та відповідно її місцезнаходження, не встановлено.

Відомості щодо встановлення місцезнаходження відповідачів згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань при вирішенні питання про направлення цивільної справи на розгляд Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області у матеріалах цивільної справи відсутні.

При цьому, у теперішній час встановлено, що адреси місцезнаходження відповідачів Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5342 не відносяться до територіальної юрисдикції (підсудності) Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області.

З наведеного можна дійти висновку, що дана цивільна справа помилково була направлена на розгляд Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття "належний суд" включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям "компетентний суд", що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям "повноважний суд", що застосовується Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Враховуючи те, що поняття "компетенція" є більш широким, доцільнішим є використання терміну "компетентний суд", під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (пункт 1 частини 3 статті 376 ЦПК України). А дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення.

Тобто розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону.

З урахуванням наведених положень процесуального закону, а також те, що справа не підсудна Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області, направлення даної цивільної справи до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області здійснено без дотримання вимог ст. 27 ЦПК України, що порушує права учасників справи на справедливий суд, гарантовані національним законодавством та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та фактично створюють умови, за якими необхідно судом, якому передано справу проводити її розгляд з порушенням правил підсудності, визначених ЦПК України, що не усуває можливих наслідків, передбачених ст.378 ЦПК України, приходжу до висновку про необхідність передання справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача №1 - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сирота Дмитро Іванович, до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5342 про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії передати для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 21.04.2025.

Суддя : Т.О. Мартишева