21.04.2025 Справа № 363/863/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 серпня 2010 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, про що виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 22 видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.11.2012 року. Зазначила, що на даний момент їхній син проживає разом із нею тому вагому частину витрат на дитину робить самостійно з власних доходів. Батько дитини має джерела доходів, проте на сім`ю не здійснює ніяких витрат. Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зі щорічною індексацією, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від відповідача надійшла заява, у якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив цивільну справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні установлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2010 року у виконкомі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 22, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 06.06.2010 року.

У шлюбі у подружжя народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 23.11.2012 року.

Шлюб подружжя на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно із їхніх заяв, які вони подали до суду.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч. 3 до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з матеріалів справи убачається, що наразі дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, та не заперечується відповідачем, на якого, як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

При цьому суд наголошує, що обов`язок по утриманню дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одного із батьків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, зміст позовних вимог, які визнані відповідачем та у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який у силу свого віку є працездатним, а також той факт, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Це відповідатиме, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів у розмірі 1 211,20 гривень, також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 1 211,20 гривень

На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 110-113, 181-183 СК України, ст. ст. 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 серпня 2010 року у виконкомі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 22 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 лютого 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д.А.Свєтушкіна