Провадження № 2/202/964/2025
21 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Стороженко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,-
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, відповідно до якої просив суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 09.06.2012 року. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2022 року у справі №544/675/22 шлюб між ним та відповідачем розірвано.
В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Син проживає з ним за адресою: с.Кроти Лубенського району Полтавської області та навчається у Новомартиновицькій загальноосвітній школі.
Позивач створює сину належні умови для навчання та відпочинку, виховання, утримує його, купує одяг, взуття, іграшки та інші речі, необхідні для нормального розвитку.
З 2016 року відповідач не проживає з ним та з сином, перестала брати будь-яку участь у вихованні та утриманні їх сина, жодного разу не поцікавилась його життям, навіть не зателефонує, номер мобільного зв`язку відповідач змінила. Йому відомо, що ОСОБА_2 проживає в Росії близько 8 років.
Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до їх сина ОСОБА_5 без будь-яких поважних на те причин, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, не проявляє батьківської турботи, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з сином взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.
Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Смирнова В.А.
В ухвалі зазначено, що 15 серпня 2024 року Дзержинським районним судом м.Харкова отримано Відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідачка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 18 вересня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді від 24 вересня 2024 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиною інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року витребувано від Органу опіки та піклування Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону (в`їзд, виїзд) громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 починаючи з 2012 року по теперішній час.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі.
Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з наведених в позові підстав. Вказали, що позивач буде завертатися з окремим позовом до суду про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього сина. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, яка повернена з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань до суду не надійшло. Надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 13.12.2024 року.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , опитавши малолітнього ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 47. В шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис №245 від 12 жовтня 2012 року.
Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від19 серпня 2022 року справа № 544/675/22 за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та шлюб між подружжям розірвано.

Згідно з Довідкою від 15 квітня 2022 року №1622- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Довідки від 15 квітня 2022 року №1622- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно висновку Відділу (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконкому Пирятинської міської ради від 13.12.2024 №713 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 » від 13.12.2024 року №713, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до Інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.12.2024 року за №638/14911/24/24684/2024 від 03.12.2024 року ОСОБА_2 виїхала 11.01.2020 року.

Як встановлено в судовому засіданні, про що повідомив малолітній ОСОБА_5 , він проживає з батьком, з матір`ю не спілкується та її не пам`ятає. Коли проживали в Донецькій області, то він жив з батьком, бабусею і дідусем.

Свідок ОСОБА_6 , матір позивача, повідомила суду про те, що її син женився в молодому віці. Коли відповідачка народила сина, вона за ним не доглядала. Вона могла гуляти та не приходити до дому, як вільний птах, вона живе для себе. Вже років шість, як її не бачила, казали, що вона виїхала в Росію чи за кордон. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається її син.

Свідок ОСОБА_7 , сусід, суду показав, що позивач з сином вже три роки проживають по сусідству в хаті, власник якої на війні. Вони проживають з сином вдвох. Дитиною піклується позивач, він дуже хороший батько. Де проживає матір дитини не знає. Зі слів позивача знає, що вона залишила дитину.

Факт невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 підтверджується: довідкою виданою Новомартиновицької загальноосвітньої школи 24.04.2024 року № 72 про те, що лише батько приймає участь у вихованні дитини, а його мати контакту зі школою немає; характеристикою зі школи ОСОБА_3 , про те, що батько займається вихованням сина; актом обстеження матеріально-побутових умов за адресою: АДРЕСА_4 , в якому позивач проживаю разом із сином; довідкою із Новомариновицького старостату про те, що за адресою: АДРЕСА_4 позивач проживаю разом із сином; довідкою із Новомартиновицької АЗПСМ про те, що укладена декларація із ОСОБА_3 та лікарем, та саме батько ОСОБА_1 супроводжує на огляд лікарів свого сина ОСОБА_3 .

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини її матір`ю підтверджено матеріалами справи, тому суд, враховуючи наявні докази винної поведінки відповідача, яка, безперечно, свідчить саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом наведені вище обставини, підтверджені доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягаю задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який в порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7,19, 150,155,157,164 СК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_6 ; адреса проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Соборна, 42), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_6 ; адреса проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Слюсар