Справа №463/2778/25
Провадження №4-с/463/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ціпивко І. І.

за участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові скаргу адвоката Попельчука Сергія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) (79058, м.Львів, пр.Чорновола, 39), Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (місцезнаходження: 03115, м.Київ, проспект Перемоги, 107а, на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна у виконавчому провадженні ВП 52498554,

встановив:

Адвокат Попельчук Сергій Олегович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна у виконавчому провадженні ВП 52498554.

В обгрунтування скарги зазначив, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року у справі №463/2838/13-ц (№ 2/463/1569/13) стягнуто солідарно солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Про кредит Банк" заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп. На виконання судового рішення 06.02.2014 Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист №2/463/1569/13, який був поданий для примусового виконання до Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, яким було відкрито виконавче провадження 52498554. 12.10.2016 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Державним виконавцем 27.04.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягнення за виконавчим документом не проводилось, виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання 27.04.2017 (більше ніж 6 років тому). Повторно виконавчий документ не пред`являвся. Станом на 24.03.2025 строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 27.04.2020. 05.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Прокредитбанк» та та ОСОБА_4 підписано договір уступки права вимоги та акт приймання-передачі заборгованості, згідно якого до ОСОБА_4 перейшло право вимоги заборгованості згідно рамкової угоди № Л-1306/12.03 в сумі 3615831 грн. 59 коп., що включає заборгованість заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп. у даній справі. В той же день ПАТ «ПроКредитБанк» направив до Личаківського відділу державної виконавчої служби заяву, якою повідомив про заміну стягувача щодо стягнення за виконавчим листом від 06.02.2014 №1/463/1569/13 на суму 762170 грн. 46 коп. Станом на 24.03.2025р. заборгованість за рішенням суду в даній справі за виконавчим листом від 06.02.2014 №2/463/1569/13 погашена повністю, що підтверджується угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 02.12.2022р. та актом про відсутність заборгованості та претензій сторін за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 05.12.2022р., підписаними між стягувачем та боржником. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 12.10.2016 09:41:11 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 52498554, виданий 06.02.2014 Личаківського ВДВС. У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо виділення в окреме провадження державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, після закінчення виконавчого провадження. Заборгованість, яка була предметом судового стягнення, погашена в повному обсязі боржником в добровільному порядку. 27.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Личаківського ВДВС з заявою про зняття арешту з майна. На час звернення зі скарго відповідь з Личаківського ВДВС не надходила.

Адвокат Попельчук С.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просить таку задоволити.

Уповноважена особа Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції подав до суду відзив на скаргу.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з наведеним, вбачаю можливість провести розгляд скарги за відсутності сторін, на підставі поданих документів.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника державного виконавця, викладені в заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII(далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1статті 5 Закону № 1404-VIIIпримусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIIIзаходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1ст. 26 Закону № 1404-VIIIпередбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/2838/13-ц (№ 2/463/1569/13), вирішено стягнути солідарно з з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Про кредит Банк" заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп.

На виконання судового рішення 06.02.2014 року Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2/463/1569/13, який був поданий для примусового виконання до Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, яким було відкрито виконавче провадження ВП 52498554.

12.10.2016 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Державним виконавцем 27.04.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнення за виконавчим документом не проводилось, виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання 27.04.2017 (більше ніж 7 років тому).

Повторно виконавчий документ не пред`являвся. Станом на 24.03.2025 строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 27.04.2020.

05 квітня 2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Прокредитбанк" та ОСОБА_4 підписано договір уступки права вимоги та акт приймання-передачі заборгованості, згідно якого до ОСОБА_4 перейшло право вимоги заборгованості згідно рамкової угоди № Л-1306/12.03 в сумі 3615831 грн. 59 коп., що включає заборгованість заборгованість на загальну суму 762170 грн. 46 коп. у даній справі. В той же день ПАТ «ПроКредитБанк» направив до Личаківського відділу державної виконавчої служби заяву, якою повідомив про заміну стягувача щодо стягнення за виконавчим листом від 06.02.2014 №1/463/1569/13 на суму 762170 грн. 46 коп. Станом на 24.03.2025р. заборгованість за рішенням суду в даній справі за виконавчим листом від 06.02.2014 №2/463/1569/13 погашена повністю, що підтверджується угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 02.12.2022р. та актом про відсутність заборгованості та претензій сторін за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 05.12.2022р., підписаними між стягувачем та боржником. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт 12.10.2016 09:43:19 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 52498554, виданий 06.02.2014 Личаківського ВДВС. У матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо виділення в окреме провадження державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, після закінчення виконавчого провадження. Заборгованість, яка була предметом судового стягнення, погашена в повному обсязі боржником в добровільному порядку. 27.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до Личаківського ВДВС з заявою про зняття арешту з майна. Станом на час звернення зі скаргою відомості з Личаківського ВДВС не надходили.

Державним виконавцем не надано підтверджень винесення в даних виконавчих провадження постанов про стягнення з боржника виконавчого збору або витрат.

В період винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження діяв Закон України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV.

Цей Закон визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно доч.ч.1-3ст.57Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, державним виконавцем постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено підставно, оскільки боржником в добровільний термін рішення суду не виконано та на підставі Закону.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена в період дії Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Відповідно доч.1ст.40 Закону №1404-VIIIу разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Слід звернути увагу, що ні Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, ні Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV не передбачено право (обов`язок) державного виконавця зняти арешт, або скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Враховуючи вимоги скарги зобов`язати Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 16857403 дата, час реєстраційної дії 12.10.2016 09:41:11 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31826253 від 12.10.2016 09:43:19, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 52498554 від 04.10.2016 Личаківський відділ Державної виконавчої служби, слід зазначити наступне.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до ч. 1 та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вже зазначалося вище, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 16857403 дата, час реєстраційної дії 12.10.2016 09:41:11 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 52498554, виданий 06.02.2014 Личаківським відділом Державної виконавчої служби накладено арешт.

Матеріали скарги підтверджують те, що станом на день розгляду такої, рішення суду виконано поза межами виконавчого провадження, а з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві пройшло вже більше семи років, тобто строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

У зв`язку з добровільним виконанням ОСОБА_1 рішення суду поза межами виконавчого провадження, закінчення строку пред`явлення даного виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку що скарга в є підставною та підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись 451 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Скаргу задоволити.

Зобов`язати Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешт накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 16857403 дата, час реєстраційної дії 12.10.2016 09:41:11 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31826253 від 12.10.2016 09:43:19, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 52498554 від 04.10.2016.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.І.Ціпивко