Справа № 587/4962/24
17 квітня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Іванова Ксенія Сергіївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час повідомлена належним чином.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час повідомлялись, заяв чи клопотань від них не надходило.
Від представника третьої особи Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними матеріалами справи.
Від третьої особи приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Іванової К. С. надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя належав житловий будинок, жилою площею 21,1 кв.м з надвірними господарчими та побутовими будівлями в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 1994 року (а.с. 84).
Відповідно до рішенням виконавчого комітету Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 серпня 1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,35 га, з яких 0,01 га під будівлями та 0,34 га під особистими підсобними господарствами в с. Нижня Сироватка, Сумського району Сумської області (а. с. 14).
За життя 14 грудня 1994 року ОСОБА_5 склала заповіт, засвідчений виконавчим комітетом Нижньосироватської сільської ради народних депутатів, яким в рівних частинах кожному ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заповідала житловий будинок, жилою площею 21.1 кв.м з надвірними господарчими та побутовими будівлями в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 15-16).
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 73).
За життя, 29 жовтня 1996 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Нижньосироватської селищної ради народних депутатів Сумського району Сумської області Шульгою В. Й. та зареєстрований в реєстрі за №171, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на яке за законом матиме право заповідала ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в рівних долях кожній (а.с. 68).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 17).
Як вбачається з копії спадкової справи № 04/24, заведеної після померлої ОСОБА_4 , виданої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К. С., спадкоємцями першої черги є чоловік померлої ОСОБА_2 , донька ОСОБА_6 , донька ОСОБА_7 , син ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавицею.
ОСОБА_7 з заявою до нотаріальної контори не зверталась та пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 92). ОСОБА_6 , ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Іванової К. С. із заявою в якій зазначили, що спадщину за законом не прийняли і на неї не претендують (а.с. 93-94).
23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К. С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 її чоловіку ОСОБА_2 на 1/6 спадкового майна, що складається із частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на не приватизованій земельній ділянці (а.с. 18). Право власності на вказану частку спадкового майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом №375538576 від 23 квітня 2024 року (а.с. 19).
23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К. С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 її доньці ОСОБА_1 на 1/6 спадкового майна, що складається із частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на не приватизованій земельній ділянці (а.с. 20). Право власності на вказану частку спадкового майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом №375537813 від 23 квітня 2024 року (а.с. 21).
23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Івановою К. С. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 її доньці ОСОБА_1 на 1/6 спадкового майна, що складається із частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на не приватизованій земельній ділянці (а.с. 22). Право власності на вказану частку спадкового майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом №375536697 від 23 квітня 2024 року (а.с. 23).
11 вересня 2024 року ОСОБА_1 , яка діяла від себе особисто та від імені свого батька ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Іванової К. С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері та дружини ОСОБА_4 , а саме земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на земельну ділянку (а.с. 44-45).
Згідно з листом Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №29-18-0.99,4-1142/15-24 від 22 квітня 2024 року станом на 01 січня 2013 року інформація про державний акт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у відділі відсутня (а.с. 98).
Державний акт на право власності на вищевказані земельні ділянки за життя ОСОБА_5 не було оформлено.
Земельна ділянка та нерухомість на ній мають єдину правову долю, тобто земельна ділянка в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості слідує за ним (ст. 120 ЗК України).
Документи, що посвідчували право на земельну ділянку, були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за №19-52.
Пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних Положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 володіла спадковим майном, а саме вказаними земельними ділянками на законних підставах, а тому вимоги позивачки в частині визнання права власності на спадкове майна підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 10-13, 81, 89, 200, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Г. Вортоломей