Справа № 527/140/25
провадження 2/527/324/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», третя особа: Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2025 року представник позивача звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню.

В обґрунтування позову зазначив, що в середині грудня 2024 року ОСОБА_1 виявив факт блокування своїх банківських карток Глобинським ВДВС. Звернувшись до виконавчої служби ОСОБА_1 дізнався, що кошти на його рахунках арештовані у виконавчому провадженні №69669463 розпочатого за заявою ТОВ «ФК «АВАНСАР», про стягнення боргу в розмірі 24710,18 грн. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 з`ясувалося, що кошти стягуються на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 76126 від 01.06.2021 року, у зв`язку із заборгованістю, що виникла на підставі кредитного договору № від 06.04.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «МИХАЙЛІВСЬКИЙ», права вимоги якого в подальшому придбало ТОВ «ФК «АВАНСАР». З вказаним виконавчим написом нотаріуса Гончаренко В.П. не згоден, вважає, що у нього відсутні будь-які зобов`язання як перед вказаним товариством так і перед первісним кредитором, оскільки кошти були повернуті ще в 2017 році, спосіб стягнення коштів є незаконним, так як здійснюється без звернення до суду в позовному провадженні, сума стягнення є спірною, тощо. Та не дивлячись на це, виконавчий напис нотаріуса виданий у супереч вимог законодавства, порушує права ОСОБА_1 , а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі викладеного представник позивача прохав суд визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 76126 від 01.06.2021 року, на підставі якого, 18.08.2022 року Глобинським відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області відкрите виконавче провадження № 69669463, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», коштів в сумі 24710,18 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

У судове засідання позивач та представник не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», третя особа Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції., будучи повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач не подав відзив на позовну заяву.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, яким звертається стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_1 , є боржником за кредитним договором № 200497146 від 06 квітня 2016 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.04.2016 року по 28.05.2021 року. Сума заборгованості складає 24710,18 грн. (а.с. 9).

Як вбачається з довідки Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27 грудня 2024 року на примусовому виконанні у відділі починаючи з 18.08.2022 року перебуває виконавче провадження № 69669463 з примусового виконання виконавчого напису № 76126 від 01.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 24710,18 грн. Заборгованість станом на 27.12.2024 року не погашена (а.с. 8).

Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 заперечується безспірність грошових вимог кредиторів до боржника.

Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусами оскаржуваних виконавчих написів з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та всупереч чинній редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом отримано від ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредитів та здійснення їх часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесенні виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною.

Отже, вчинений виконавчий напис приватного нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з підстав викладених вище.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Представник позивача в позовній заяві прохає вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача до позову додав договір про надання правничої допомоги, ордер про надання правничої допомоги, акт надання послуг з правничої допомоги від 27 грудня 2024 року, квитанцію №б/н від 27 жовтня 2024 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн, а всього 1816,80 грн, оскільки згідно ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 141, 209, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», третя особа: Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 76126 від 01.06.2021 року, на підставі якого, 18.08.2022 року Глобинським відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області відкрите виконавче провадження № 69669463, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», коштів в сумі 24710,18 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, ) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн, а всього 1816,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, ).

Третя особа: Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 39000, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 212, ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік