Справа № 630/447/25
Провадження № 6/630/8/25
УХВАЛА

15 квітня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого судді Малихіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазія Сергія Андрійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Пазій С.А. звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням про застосування фінансових санкцій № 19, виданого 13 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 14139,49 грн.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у Харківському ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 66767635 з виконання рішення Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 19 від 13 липня 2018 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, за яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 14139,49 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , який є громадянином України. 10 червня 2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржницю зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за не подання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Старший державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазій С.А. в судове засідання не з`явився, але в поданні зазначив, що просить суд розглянути подання за його відсутності.

В судовому засіданні, дослідивши подання державного виконавця та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Так, в провадженні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 66767635 з виконання рішення Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 19 від 13 липня 2018 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, за яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 14139,49 грн. Далі в тексті подання міститься лише перелік норм права, які регулюють процедуру обмеження боржника у праві виїзду.

Разом з тим, державним виконавцем не зазначено в поданні та не додано документального підтвердження того, чи здійснювалися всі необхідні дії з метою виконання рішення суду, чи направлялися боржнику вимоги про явку до державного виконавця на адресу, зазначену у виконавчому документі, проте боржник дані вимоги не виконує, будь-яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснює, на виклики не з`являється, декларацію не надає, не повідомляє про наявність майна, рахунків, доходів, має закордонний паспорт та регулярно перетинає державний кордон України, тобто ухиляється від виконання рішення суду, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, подання про обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України не містить в собі обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань та інформації про перетинання боржником державного кордону України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи вільно залишати територію України, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Обов`язковою умовою для звернення державного виконавця з відповідним поданням є ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, таким чином, аналізуючи дану норму державний виконавець при зверненні до суду з відповідним поданням, зобов`язаний обґрунтувати та надати відповідні докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

В силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, державний виконавець не довів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням іншого органу, яке підлягає примусовому виконанню.

Отже судом встановлено, що державним виконавцем не доведено, що боржник ухиляється від виконання рішення, тому відсутні і підстави для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазія Сергія Андрійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 21 квітня 2025 року.