Провадження № 6/752/19/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа видданого у справі №752/28713/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

09.10.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Крупський В.В. звернувся до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №752/28713/21, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 28.09.2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що 10.07.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено. На виконання зазначеного рішення 28.09.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, котрий перебуває на примусовому виконанні з 04.10.2023 року. Однак зазначений виконавчий лист було видано на підставі судового рішення, котре не набрало законної сили, а відтак є таким, що не підлягає виконанню.

За даними матеріалів справи неможливо встановити, коли було складено повний текст рішення. Рішення було оприлюдненим 05 вересня 2023 року. Повний текст рішення було надіслано на адресу відповідача ОСОБА_1 20 вересня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа №752/28713/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів.

За результатами судового розгляду 10.07.2023 року судом було ухвалено рішення яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено.

На виконання зазначеного рішення 28.09.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

10.10.2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Крупського В.В. про визнання виконавчого листа №752/28713/21, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 28.09.2023 року на виконання рішення від 10.07.2023 року таким , що не підлягає виконанню з тих підстав, що виданий помилково.

Відповідно до правил статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким,що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, постановою державного виконавця №72943096 від 04.10.2023 року виконавчий лист №752/28713/21 виданий 28.09.2023 року на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 452 480, 00 гривень прийнято до примусового виконання.

За даними матеріалів справи ОСОБА_3 05.10.2023 року оскаржив рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10.07.2023 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено в апеляційному порядку.

24.10.2023 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про: поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року, відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року, зупинення дії рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року.

Отже, суд апеляційної інстанції, ухвалою від 24.10.2023 року вжив заходи щодо невиконання, до набрання законної сили рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року, виконавчих листів виданих на його виконання.

За результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Київським апеляційним судом 28.03.2024 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року залишено без змін.

Наразі, рішення Голосіївського районного суду м. Києва ухвалене 10 липня 2023 року у справі №752/28713/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів набрало законної сили 28 березня 2024 року.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 2-4671/11 ( провадження № 61-45337св18) від 20 лютого 2019 року, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16 січня 2018 року в справі № 755/15479/14-ц зробив висновок про те, що при розгляді питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, умовами визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, є:

1) наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;

2) необхідність відновлення порушених прав боржника в процедурі виконавчого провадження з одночасною неможливістю відновлення порушених прав боржника в процедурі виконавчого провадження в інший спосіб, крім визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З урахуванням викладеного вище, позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 16 січня 2018 року в справі № 755/15479/14-ц, суд, вирішуючи заяву боржника, оцінює баланс прав сторін виконавчого провадження, які можуть бути порушеними даним рішенням, а саме:

1) права стягувача в виконавчому провадженні на виконання рішення суду як кінцеву стадію судового процесу;

2) права боржника, які даним судовим рішенням не змінюються та не збільшуються, а лише підлягають виконанню після набрання рішенням законної сили за результатами його апеляційного оскарження.

Дані обставини дають суду підстави вважати, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, приведе до закінчення виконавчого провадження та порушення прав стягувача, а відмова, в свою чергу, не змінить прав та обов`язків боржника, відносно якого існує рішення, яке набрало законної сили та яке підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа видданого у справі №752/28713/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.

.