РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «Кредитсервіс» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості за кредитним договором № 220106-002 від 06.01.2022 в розмірі 115 424, 36 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06 січня 2022 року між ТзОВ "Кредитсервіс" та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 220106-002, шляхом підписання електроним підписом з одноразовим ідентифікатором S96265 06.01.2022 о 12:28:45 год.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надає відповідачу кредит у розмірі 40 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

Відповідач свої зобов`язання не виконав.

Станом на 08.01.2024 р., загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів) становлять 115 424, 36 грн., що складається з простроченої заборгованість за сумою кредитом 39 554, 02 грн., прострочена заборгованість за процентами 75 870, 34 грн.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.04.2025 від представника відповідача Михалюка М.І. надійшли додаткові пояснення, в якому останній визнає позовні вимоги частково у сумі 49800 грн. (31300 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 18500 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом). Зазначає, що відповідачем у період дії договору сплачено позивачу грошові кошти у сумі 5700 грн., а саме: 23.01.2022 - 4700 грн.; 11.06.2022 - 500 грн. та 07.07.2022 - 500 грн. Крім того, посилається на ч.2 ст.21 Закону України "Про споживче кредитування", згідно якої у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 06 січня 2022 року між сторонами по справі було укладено електронний договір про надання кредиту (індивідуальна частина) № 220106-002.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, разом з паспортом споживчого кредиту складають єдиний договір, в якому визначаться всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Згідно даного договору банк надав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 40 000, 00 грн.; строк кредитування - 730 днів; кількість щомісячних платежів - 24; одноразова комісія за видачу кредиту - 7,5 %, що становить 3000 грн.; процентна ставка, відсотків річних - 155,50 %.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані кредитодавцем умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг кредитодавця (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень статей 549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість в розмірі 115 424, 36 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 39 554, 02 грн., простроченої заборгованості за процентами 75 870, 34 грн.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України (надалі ЗУ) «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» та відповідно до ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати клієнт (відповідно до Правил надання споживчих кредитів клієнт повинен володіти відкритим на власне ім`я банківським рахунком в українському банку, грошовими коштами на якому має змогу розпоряджатися; - діяти від власного імені за власним інтересом, не отримувати кредит в якості представника, агента третьої особи і не діяти на користь третьої особи (вигодонабувача або бенефіціара)); після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. В подальшому, відповідно до Правил надання споживчих кредитів, клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладання договору.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснені всі дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення кредитного договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливим.

Тобто, без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами по справі не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Судом встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, що підтверджується долученої до позовної заяви копією платіжної інструкції № 2958 від 06.01.2022 р. про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту за договором № 220106-002 від 06.01.2022.

Можливість укладення договору вищевказаним способом підтверджується правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у постанові від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 та ін.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що позивачем не враховано положення Закону України "Про споживче кредитування".

Разом з тим, суд зазначає, що вказані положення застосовуються до нарахувань строкової заборгованості за штрафами і пенею, які згідно розрахунку заборгованості, наданої позивачем, становлять 0, 00 грн.

Згідно розрахунку кредитної заборгованості по кредитному договору за період з 06.01.2022 року по 08.01.2024 року № 220106-002 від 06.01.2022 вбачається, що позивачем надано, а відповідачем отримано тіло кредиту у розмірі 40000 грн., сплачено разову комісію у розмірі 3000 грн., всього сплачено 5700 грн., з них 445,98 грн. на тіло кредита, 5254,02 грн. на % за користування кредитом.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Публічної пропозиції (оферти) Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТСЕРВІС" (далі Оферти) позичальник здійснює погашення кредиту та оплату процентів згідно Графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору. Позичальник здійснює платежі по оплаті заборгованості за Договором в порядку і сумах відповідно до графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору.

Крім того, згідно з п. 6.3.1., 6.3.2. Оферти позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Позичальник має право відмовитися від Договору протягом 14 календарних днів з дня його укладення та на умовах, визначених Законом України "Про споживче кредитування".

Згідно з п. 6.4.2. Оферти позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п. 9.1. Оферти договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором.

Відтак, у позивача ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» виникло право вимагати від відповідача повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п.9.1. даного Договору.

При цьому, відповідач на спростування заборгованості і нарахованих процентів не надав суду іншого належного розрахунку відмінного від наданого позивачем, виходячи з умов кредитного договору.

Посилання відповідача у додаткових поясненнях на положення Закону України "Про споживче кредитування", суд критично оцінює, оскільки вони не стосуються наданого позивачем розрахунку заборгованості за процентами та вимоги вказаних норм Закону стосуються лише пені за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, а також сукупної вартості неустойки ( штрафу та пені) .

Суд враховує часткове визнання позову відповідачем у частині отримання кредиту, а тому не підлягають сумніву нараховані позивачем проценти на тіло кредиту.

При цьому, суд також враховує, що згідно договору про надання кредиту 220106-002 від 06.01.2022 року встановлена плата за користування кредитом в розмірі 3400 грн ( 8, 5%) в місяць та кількість щомісячних платежів 24 місяці.

20 березня 2024 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості з вимогою повернення кредиту, процентів та інших платежів у розмірі 115 424, 36 грн. за кредитним договором № 220106-002 від 06.01.2022.

Доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги суду не надано.

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки статтею 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, відтак суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих процентів.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, укладений між адвокатським об`єднанням "Правовий діалог" та ТОВ "Кредитсервіс", акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 04 січня 2024 року, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги № 1567 від 05 січня 2024 року. Вартість наданих послуг становить 7 000 грн.

За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість у сумі 115 424 (сто п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 36 коп. за кредитним договором № 220106-002 від 06.01.2022 р. за період із 06 січня 2022 року по 08 січня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (адреса: 02094, м.Київ, а/с 57, просп. Л.Каденюка, 23, ;

відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено 18.04.2025 року.

Суддя Н.Г. Кучина