КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 756/7954/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9696/2025Головуючий у суді першої інстанції - Белоконна І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коваленком Сергієм Олеговичем, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Банк "Контракт", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Асконі-Центр" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ТОВ "Консалт Солюшенс" звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-87/10, виданого 28.03.2017 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості в сумі 5912921,17 грн. та поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Вимоги заяви обгрунтовано тим, що 02.09.2010 рішенням Оболонського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ «Асконі-Центр», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Асконі-Центр», ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованість в розмірі 5912921,17 грн., судові витрати в сумі 1730 грн., а всього - 5 914 651,17 грн. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

25.11.2010 рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2010 було скасовано в частині відмови у частині позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_5 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 39/07 від 02.04.2007 в розмірі 5912921,17 грн. виключно в межах вартості предмета іпотеки.

23.09.2020 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва замінено стягувача ПАТ Банк «Контракт» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у справі за позовом ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ «Асконі-Центр», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після отримання оригіналів кредитної справи від ПАТ Банк «Контракт» заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» установив, що на виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду м. Києва було видано виконавчі листи про стягнення заборгованості з ТОВ «Асконі-Центр». Вказаний виконавчий документ неодноразово пред`являвся до виконання до органів державної виконавчої служби. Востаннє був повернутий постановою Оболонського відділу ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) від 22.06.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також на виконання вищевказаного судового рішення 27.03.2017 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Даний виконавчий лист пред`являвся до виконання, однак його було повернено ПАТ Банк «Контракт» без прийняття до виконання, у зв`язку із допущенням помилок у даному виконавчому документі, а саме: відсутня адреса реєстрації боржника та РНОКПП боржника.

05.09.2018 ПАТ Банк «Контракт» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі. Як вбачається із додатків, до вказаної заяви було приєднано оригінал виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва 27.03.2017.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 заяву ПАТ Банк «Контракт» було задоволено, описки виправлено.

Разом з тим, у матеріалах кредитної справи були відсутні наступні документи: належним чином завірена копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 про виправлення описки та оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 . Також, відсутні будь-які відомості щодо направлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Саме з цих підстав представник ТОВ «Консалт Солюшенс» 30.05.2024 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про видачу належним чином завіреної копії ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 та оригіналу виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 .

18.06.2024 на адресу ТОВ «Консалт Солюшенс» надійшла лише ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019.

Після телефонного дзвінка до апарату Оболонського районного суду м. Києва з метою з`ясування відсутності у поштовому направленні оригіналу виконавчого листа щодо ОСОБА_2 заявник установив, що оригінал вказаного виконавчого документа у Оболонському районному суді м. Києва відсутній, матеріали цивільної справи № 2-87/10 знищено у зв`язку зі спливом строком зберігання.

Разом з тим заявник, вказував, що у зв`язку із введенням у ПАТ Банк «Контракт» тимчасової адміністрації та у зв`язку із початком ліквідаційної процедури, усі кредитні справи готувались до формування пулу для продажу на аукціоні. Аукціон було оголошено 13.02.2020, відбувся він 05.03.2020, а договір про відступлення права вимоги було укладено 27.03.2020.

Тобто, протягом досить тривалого часу як співробітники ПАТ Банк «Контракт», так і співробітники ТОВ «Консалт Солюшенс» були позбавлені можливості проведення претензійно-позовної роботи по причинам, які не залежали від них та були обґрунтовані об`єктивними обставинами.

У свою чергу, за зазначеним виконавчим документом існує непогашена заборгованість за кредитним договором, а тому у заявника є необхідність у отриманні його дублікату.

При цьому, заявник просив враховувати, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущені не з його вини, а через обставини, що не залежали від його волі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у задоволенні заяви відмовлено (т. 1, а.с. 217-222).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог заяви.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів того, що відносно боржника ОСОБА_2 по справі № 2-87/10 видавалися будь-які інші виконавчі документи, у тому числі і виконавчий лист від 28.03.2017, про видачу якого просить заявник, адже у матеріалах справи міститься ухвала Облонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 у справі № 756/11618/18, в якій зазначено, що на виконання рішення 28.03.2017 було видано виконавчий лист № 2-87/10.

Окрім того, вказаною ухвалою було виправлено описку у виконавчому листі Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2017, зокрема щодо боржника ОСОБА_2 .

Також, зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання пропущені не з вини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, а саме:

- через допущені судом помилки у виконавчому документів;

- через тривалий розгляд заяви про виправлення описки;

- через тривалий процес ведення ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Контракт" (т. 2, а.с. 1-5).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Представник апелянта, заявивши клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за запрошенням суду на зв'язок не вийшла (була неактивна в системі ВКЗ).

Разом з тим, як передбачено ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2010 рішенням Оболонського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ «Асконі-Центр», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Асконі-Центр», ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованість в розмірі 5912921,17 грн., судові витрати в сумі 1730 грн., а всього - 5 914 651,17 грн. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

25.11.2010 рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2010 було скасовано в частині відмови у частині позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_5 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 39/07 від 02.04.2007 в розмірі 5912921,17 грн. виключно в межах вартості предмета іпотеки.

28.12.2011 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2010 залишено без змін.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № GL6N616864 від 27.03.2020 та Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додатку №1 до вищевказаного договору) ПАТ Банк «Контракт» відступив заявнику ТОВ «Консалт Солюшенс» права вимоги за договором кредитної лінії № 39/07 від 02.04.2007 та договором поруки № 39/07-04 до заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ "Асконі-Центр".

Також, з матеріалів справи вбачається, що у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою від 16.11.2012 Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області повернув стягувачу ПАТ Банк "Контракт" виконавчий лист № 2-87/10 відносно боржника ОСОБА_2 .

У резолютивній частині зазначеної постанови відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 року) вказано, що виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання в строк до 16.11.2013.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку та видачі дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Законодавцем визначено, що стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство. А боржник, користуючись можливістю уникнути виконання судового рішення, буде не лише заперечувати проти поновлення такого строку, але може в подальшому й оскаржувати ухвалене судове рішення.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Крім того, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази того, що у період строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, а саме з 16.11.2012 по 16.11.2013 первісним стягувачем було вчинено дії щодо звернення рішення до примусового виконання.

При цьому, суд першої інстанції встановив, що відносно боржника ОСОБА_2 по справі № 2-87/10 не видавалися будь-які інші виконавчі листи, окрім вищенаведеного, а ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 про виправлення помилки у виконавчому листі № 2-87/10 від 28.03.2017, на яку заявник посилається в обгрунтування заяви, не підтверджує факт подання вказаного листа до виконання та переривання строків, що встановлені ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 року) та строків, що визначені постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області від 16.11.2012.

Також, судом першої інстанції обгрунтовано враховано, що після набуття права вимоги до боржника ОСОБА_2 (27.03.2020) заявник лише у травні 2024 року звернувся до суду із запитом щодо видачі оригіналу виконавчого листа.

Разом з тим, набуваючи права вимоги до боржників, слід переконуватися у наявності реального права вимоги до боржника з дотриманням усіх положень цивільного законодавства, що полягає у наявності усіх процесуальних підстав для подальшого реального процесуального правонаступництва та досягнення мети укладеного договору між первісним стягувачем та його правонаступником.

Доводи заявника про те, що рішення суду залишається невиконаним, не можуть бути єдиною підставою для поновлення пропущеного строку, адже, як вбачається з матеріалів справи, сам стягувач та його правонаступник (заявник у даній справі) протягом тривалого часу не цікавився виконанням судового рішення та не здійснював будь-яких заходів для його виконання.

У свою чергу ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Зміст наведеної норми Закону України "Про виконавче провадження" передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження. Тобто, стягувач, як сторона виконавчого провадження мав безперешкодну можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження і вчинити передбачені законом дії за наслідками завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа після його переривання закінчився, суд першої інстанції правильно застосував положення п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України та дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви і в частині видачі дубліката виконавчого листа, оскільки обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11.

Також, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 03.11.2021 року у справі № 2-3552/10, чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що процесуальне питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції вирішено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коваленком Сергієм Олеговичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Банк "Контракт", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Асконі-Центр" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова