ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/818/24

Провадження № 22-ц/820/811/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області в складі судді Ходоровського І.Б. від 17 січня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідача вказував, що 28 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №5453364 про надання споживчого кредиту (кредитний договір), за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 20000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 на строк 30 днів (до 27 лютого 2022 року) зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,95% в день. Процентна ставка застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативи споживача, відповідно до п. 4.2. договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п. 4.3 договору.

18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, за яким ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором щодо ОСОБА_1 .

Станом на 13 червня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем склала 33960 грн., з них: сума кредиту 20000 грн., сума процентів за користування кредитом 13960 грн.

За наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором - 33960 грн.

Заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість станом на 13 червня 2024 року за договором №5453364 про надання споживчого кредиту від 28 січня 2022 року у розмірі 23700 грн., з яких: сума кредиту 20000 грн., сума процентів за користування кредитом 3700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати на загальну суму 8669,59 грн., з яких: судовий збір 1690,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу 6979 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» просить скасувати рішення суду та задовольнити позов повністю. Апелянт вважає хибним висновок суду щодо відмови у стягненні з відповідача на користь позивача усіх нарахованих процентів за користування грошовими коштами. Вказує, що в період з 28.01.2022 року по 24.02.2022 року утворилася заборгованість за зниженою процентною ставкою у межах погодженого строку надання кредиту у розмірі 5320 грн. (190х28 днів). Свої зобов`язання відповідач у визначений строк не виконав, у зв`язку з чим з 25.02.2022 року кредитний договір пролонговано на 90 календарних днів поспіль (з 25.02.2022 року по 28.05.2022 року включно). У період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами нарахування процентів призупинено. У період з 01.05.2022 року по 28.05.2022 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 10640 грн. (380х28 днів). 05.06.2022 року та 30.06.2022 року відповідач сплатив по 1000 грн, тому сплаті підлягають відсотки за користування кредитними коштами в сумі 13960 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5453364 про надання споживчого кредиту за змістом якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту складає 20000 грн. (п. 1.3). Строк кредиту 30 днів (п. 1.4). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1).

Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М673254 о 13 год. 34 хв. 29 с. 28 січня 2022 року.

Договором детально регламентовано права та обов`язки сторін.

Додатком №1 до договору №5453364 про надання споживчого кредиту є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за змістом якого сума кредиту за договором / сума погашення суми кредиту 20000 грн., проценти за користування кредитом 5700 грн., загальна вартість кредиту (за період 28 січня 2022 року 27 лютого 2022 року ) 25700 грн.

28 лютого 2022 року ТОВ «Авентус Україна» направляло ОСОБА_1 повідомлення про необхідність сплати заборгованості, яка становить 25320 грн.

Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №5453364 від 28 січня 2022 року, яка сформована ТОВ «Авентус Україна», позичальник ОСОБА_1 , у період з 28 січня 2022 року по 17 квітня 2023 року ОСОБА_1 здійснено сплату коштів у розмірі 2000 грн., основний борг становить 20000 грн., проценти (знижені) 5320 грн., проценти (стандартні) 10640 грн., загальна заборгованість становить 33960,00 грн.

18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) і ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №18.04/23-Ф згідно з яким за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1).

18 квітня 2023 року сформовано Витяг з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу №18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, згідно з яким ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) набуло право вимоги до боржника ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) ОСОБА_1 (порядковий номер 8821) за кредитним договором №5453364, сума заборгованості за основною сумою боргу 20000 грн., сума заборгованості за відсотками 13960 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами 0,00 грн., сума заборгованості разом 33960 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 415.

18 квітня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» направило на електронну пошту ОСОБА_1 (адреса електронної пошти вказана відповідачем у договорі №5453364 про надання споживчого кредиту від 28 січня 2022 року) повідомлення про відступлення прав вимоги і вказало, що у зв`язку з невиконанням строків виконання зобов`язань за діючим договором про надання кредиту було відступлено право грошової вимоги за договором на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

04 травня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність операції: о 13 год. 35 хв. 28 січня 2022 року перераховано кошти в сумі 20000 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 .

17 грудня 2024 року до суду надійшла інформація від АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 28 січня 2022 року здійснено переказ коштів на суму 20000 грн. Інформація про платника відсутня.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитними договорами, тому заборгованість, нарахована відповідно до умов договору, підлягає стягненню з нього на користь позивача як належного кредитора в розмірі 20000 грн, та проценти за користування в сумі 3700 грн. В решті у стягненні процентів за користування кредитом за стандартною ставкою відмовлено, оскільки відомості про пролонгацію сторонами договору в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є необґрунтованими.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з умови пункту 1.4. договору про надання споживчого кредиту №5453364 від 28.01.2022 року, кредит надано відповідачеві строком на 30 днів.

Дійсно, відповідно до п.4.3.1 договору сторони домовилися, що у випадку якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто, в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду авто пролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, в порядку передбаченому п. 4.2. договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктом 1.4 цього кредитного договору чітко визначено строк кредиту 30 днів, що не узгоджується зі змістом п.п. 4.3.1, 4.4 цього договору.

В свою чергу тлумачення умов договору з врахуванням їх суперечності слід здійснювати на користь споживача.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №5453364 сторони погодили строк його дії, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у стягненні відсотків за користування кредитом поза межами строку дії договору.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк