Справа №760/7293/25
Провадження №2-ві/760/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Майстренка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва Майстренка О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди.

09 квітня 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді, в якій просить суд відвести суддю Майстренка О.М. від розгляду справи №760/7293/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди та передати справу на розгляд іншому судді.

В обґрунтування заяви про відвід судді зазначає, що суддею Майстренком О.М. не розглянуто заяви та клопотання ОСОБА_1 у встановлений законом строк.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Майстренка О.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди визнано необґрунтованою та передано її для вирішення в іншому складі суду у відповідності до вимог ч.3 ст.40 та ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року вказану заяву про відвід передано судді Аксьоновій Н.М.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст.40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Із заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Майстренка О.М. не встановлено особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, а також його заінтересованості у результаті розгляду справи. Думка позивача про упередженість та необ`єктивність судді носить характер припущень.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Майстренка О.М. не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Майстренка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова