САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/477/25
Провадження №2/726/141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Кривцова Крістіна Танасіївна, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом де зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .

За життя, вона, на праві спільної часткової власності, володіла часткою житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 54,8 кв.м., в тому числі житлової площі 46,4 кв.м., якии складається: житловий будинок літ.А, загальною площею 54,8 кв м, в тому числі житлової площі 46,4 кв.м., сарай з погребом літ.Б, літня кухня літ В вбиральня літ.Д, вбиральня літ.Ж, огорожа №1, питна колонка №2, огорожа №3 питна колонка АДРЕСА_1 . Іншим співвласником майна є ОСОБА_2 .

З метою прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т., однак, нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо реєстрації права власності на вищевказане спадкове майно у вигляді 1/2 частини будинковолодіння, мотивуючи свою відмову невідповідністю опису спадкового майна у різних документах, про що видала відповідну постанову.

Разом із тим вказує, що при ухваленні рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із виявленням розбіжностей опису спадкового майна нотаріусом не було враховано зміст довідок ЧКБТІ від 17.11.2020 за вих.№1964 та від 26.12.2023 за вих.№2601 де вказано, що переобладнання частини сараю літ.Б у літню кухню ОСОБА_4 та їх об`єднання у літню кухню літ.В і будівництво сараю ОСОБА_5 .З проведені до 1992 року, а загальна площа житлового будинку збільшилась за рахунок добудови, проведеної ОСОБА_3 згідно рішення Садгірської районної ради №100/6 від 11.06.1987. У свою чергу навіс літ.Е, навіс літ.К, вбиральня літ.Ж є тимчасовими будівлями, а тому не потребують дозвільних документів та не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Відтак право власності позивача на спадкове майно, у обсязі, про який зазначає позивач, нотаріусом не визнається. Враховуючи викладене, з метою реалізації своїх спадкових прав, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частку будинковолодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 67,2 кв.м., в тому числі житловою площею 46,4 кв.м., що складається з трьох житлових кімнат, літня кухня з підвалом літ.В, сарай з підвалом літ.Г, вбиральня літ.літ. Д, Ж, навіс літ. літ. Е, К, сарай літ.З, огорожа №1,3,5-12, колонки №2,4.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та при ухваленні рішення врахувати те, що згідно топографічної зйомки М1:2000, відстань між житловим будинком літ.А до нежитлової будівлі будинковолодіння АДРЕСА_3 та від сараю з підвалом літ Г нежитлової будівлі будинковолодіння АДРЕСА_4 не відповідає вимогам п. 15.2.2 табл 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019.

Треті особи у судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.1986 року, ОСОБА_6 набула у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд у АДРЕСА_2 , зокрема житловий будинок літ.А житловою площею 46,40 кв.м., сараї літ. Б.Г, погреб літ ПГ, уборна літ Д, огорожа № 1-3, криниця № 2.

Іншим співвласником 1/2 частини вказаного майна, є ОСОБА_2 , яка набула право власності на нього на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННЕ № 851843 від 25.06.2019 року.

Встановлено також, що відповідно до рішення виконавчого комітету Садгірської районної ради м.Чернівці від 11.02.1987 за №15/2, ОСОБА_3 був наданий дозвіл на переобладнання частини сараю літ.Б під літню кухню площею 10 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 , про що свідчить копія витягу з рішення виконавчого комітету Садгірської районної ради м.Чернівці від 11.02.1987 за №15/2.

Також, рішенням виконавчого комітету Садгірської райради м.Чернівці від 11.06.1987 за №100/6, ОСОБА_3 був наданий дозвіл добудувати веранду площею 7,8 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 , про що свідчить копія витягу з рішення виконавчого комітету Садгірської районної ради м. Чернівці від 11.06.1987 за №100/6.

Із часу набуття права власності на вказане будинковолодіння, його технічні характеристики змінювались.

Так, згідно з відомостями із довідки ЧКБТІ від 17.11.2020 за вих.№1964, зазначений житловий будинок складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 67,20 кв.м., в тому числі трьох житлових кімнат площею 46,40 кв.м., літньої кухні з підвалом літ.В. сарая з погребом Літ.Б, вбиральні Літ.Д, вбиральні літ.Ж, навісу літ.Е, навісу літ.К, сараю Літ.З, огорожі №1,3,5-10, колонки №2, колонки №4.

При цьому, переобладнання частини сараю літ.Б у літню кухню літ.В та їх об`єднання у літню кухню літ.В і будівництво сараю літ.З проведені до 1992 року.

Загальна площа житлового будинку збільшилась за рахунок добудови, проведеної ОСОБА_3 згідно рішення Садгірської районної ради №100/6 від 11.06.1987. Навіс літ.Е, навіс літ.К, вбиральня літ.Ж є тимчасовими будівлями, згідно постанови КМУ №406 від 07.06.2017 не потребують дозвільних документів та не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Склад майна під час оформлення спадщини на 1/2 частину ОСОБА_2 вказаний без будівель, які побудовані співвласником ОСОБА_3 .

Згідно доданої довідки Чернівецького КБТІ за вих.№2601 від 26.12.2023 після звернення ОСОБА_3 на внесення змін, технічний паспорт було приведений до відповідності, як це також встановлено із копії технічного паспорту будинковолодіння по АДРЕСА_2 станом на 19.12.2023 та Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва станом на 27.12.2023.

Разом із тим, як вбачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 259717316 від 03.06.2021 року, об`єкт нерухомості, співвласниками (по 1/2 частині) якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 складається з: житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 54,8 кв.м., в тому числі житлової площі 46,4 кв.м., сарай з погребом літ.Б, літня кухня літ. В, вбиральня літ.Д, вбиральня літ.Ж, огорожа №1, питна колонка №2, огорожа №3 питна колонка №4. Саме такий обсяг нерухомого майна в даний час відображається у відповідному реєстрі.

Підставою для державної реєстрації права власності саме на такий обсяг нерухомого майна є свідоцтво про смерть, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 19.11.2020, видавиик: Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західиого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ); дублікат договору купівлі-продажу, серія та номер: НОІ 815708/зареєстроваио в реєстрі за №28, виданий 08.07.2020, видавник: Назарчук Г.Я., державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області; витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер: 62738222, виданий 03,12.2020, видавиик: Кривцова К.Т., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу; довідка, серія та номер: внх. 122/02-14, виданий 03.12.2020, видавиик: Кривцова К.Т., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, довідка, серія та номер: 1173, виданий 01.07.2020, видавник: Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації; довідка, серія та номер: 1629, виданий 07.10.2020, видавиик: Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації; технічний паспорт, серія та номер: б/п, виданий 15.07.2020, видавник: Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації.

Як встановлено із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Частка ОСОБА_3 у праві власності на вказане будинковолодіння увійшла до складу спадщини.

Після смерті матері, позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. для прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо реєстрації права власності на вказане спадкове майно, мотивуючи свою відмову невідповідністю опису спадкового майна. Зокрема нотаріус зазначив, що обсяг нерухомого майна, який зазначений у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 259717316 від 03.06.2021 відрізняється від відомостей зазначених у договорі купівлі-продажу від 1986 року, а також інформації зазначеній у технічному паспорті та довідках БТІ де вказано про збільшення площі житлового будинку та добудови нових обєктів.

Таким чином було встановлено, що ОСОБА_3 у 1986 році набула у спільну часткову власність житловий будинок із допоміжними будівлями та спорудами. У подальшому до вказаного будинку неодноразово здійснювались покращення, зокрема добудови, які у свою чергу призвели до зміни обсягу майна, в тому числі площі житлового будинку, які не були належним чином зареєстровані та відображені у правовстановлюючих документах. Такі зміни призвели до того, що після смерті ОСОБА_3 , право власності її сина ОСОБА_1 на спадкове майно у цілому, у вигляді частки у вказаному будинковолодінні, не визнається. Враховуючи досліджені у справі докази, таке право позивача підлягає захисту шляхом його визнання, однак у іншому обсязі аніж той, якого просить позивач.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз`яснення містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України (постанова КЦС ВС від 22.03.2023 року № 463/6829/21-ц).

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в частині 1 статті 317 ЦК України, у тому числі й право володіння.

Верховний Суд дійшов висновку, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності.

Таким чином, відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на певне майно, зокрема, відсутність реєстрації речового права на тимчасові будівлі, які не потребують дозвільних документів, безумовно не свідчить про відсутність у спадкодавця відповідних речових прав на таке майно. При здійсненні судового захисту спадкових прав спадкоємців на спадкове майно визначальним є підтвердження набуття спадкодавцем відповідного речового права та склад спадкового майна.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що право позивача на спадкове майно дійсно підлягає захисту шляхом визнання права власності на нього. Разом із тим, обсяг такого майна повинен бути достовірно встановленим, адже судовому захисту підлягають не ілюзорні, а конкретно визначені права, які дійсно мають місце. Відтак варто вказати, що за життя спадкодавцем дійсно здійснені певні зміни у обсязі майна. Разом із тим станом на час державної реєстрації такого майна у 2021, його обсяг було визначено тими документами, на підставі яких було проведено державну реєстрацію. Очевидно, що тих, про які стверджує та додає у своєму позові позивач, на момент такої реєстрації, уповноваженій особі подано не було. Варто наголосити, що в даному випадку, майно належить до спільної часткової власності, відтак правомочності щодо нього повинні здійснюватись його співвласниками за взаємною згодою. Будь-які зміни у реалізації права власності на нерухоме майно повині бути вчинено зі згоди іншого співвласника. У свою чергу встановити думку ОСОБА_2 щодо вирішення спору суду не вдалось, оскільки остання не зявилась до суду. Відтак зміни у обсязі майна, які можуть бути внесені на підставі рішення суду до ЄДР речових прав на нерухоме майно не можуть бути внесені виключно щодо одного із співвласників, як того просить позивач, адже це призведе до існування різних відомостей щодо обсягу одного і того самого майна у реєстрі речових прав. Крім того, в межах даних позовних вимог неможливо вирішити питання щодо змін у обсязі майна відповідача. Разом із тим, позивач (та інший співвласник майна) не позбавлений права вносити такі зміни до реєстру у іншому, аніж судовому, порядку, за наявності для цього достатніх підстав. За таких умов вважаю за необхідне визнати право власності позивача на спадкове майно у тому обсязі, який було закріплено за спадкодавцем на час її смерті, який є встановленим юридичним фактом на час вирішення даного спору, визначений у державному реєстру речових прав на нерухоме майно та відображений у відповідному витязі № 259717316 від 03.06.2021 року.

Керуючись ст.ст. 392, 316, 317, 319, 1216, 1266, 1267, 1269 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_2 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по по АДРЕСА_2 та яке складається з: житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 54,8 кв.м., в тому числі житлової площі 46,4 кв.м., сарай з погребом літ.Б, літня кухня літ. В, вбиральня літ.Д, вбиральня літ.Ж, огорожа №1, питна колонка №2, огорожа №3 питна колонка №4.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук