Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/3936/25

провадження № 2-о/755/261/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про оголошення особи померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи свою заяву тим, що 24.02.2022 року рідний брат заявника ОСОБА_4 був призваний на військову службу та з 24.11.2023 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 . 08.12.2023 року заявник ОСОБА_1 отримав Сповіщення сім`ї № 142 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому заявника сповіщено про зникнення безвісти ОСОБА_4 05.12.2023 року під час виконання службових обов`язків внаслідок штурмових дій. Наказом № 359 від 19.12.2023 року командира в/ч НОМЕР_2 головного сержанта ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім. За наслідками проведення службового розслідування складено Акт № 1787 від 19.12.2023 року, який містить письмові свідчення щодо ймовірного отримання поранень несумісних із життям головним сержантом ОСОБА_4 під час виконання військових обов`язків, та через постійні обстріли зі сторони противника, немає можливості евакуювати тіло загиблого, тому під час проведення службового розслідування не було складено Акт про настання смерті водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 головного сержанта ОСОБА_4 . Однак за життя ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все своє майно останній заповів заявнику, тому останній вимушений звернутись з даною заявою до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про оголошення особи померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.

Представник заявника ОСОБА_5 надав до суду заяву, відповідно до якої вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст заяви, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, однак надав суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких проти заяви заперечив, вказуючи на її необґрунтованість.

Представники заінтересованих осіб Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 підтримав, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 підтримав, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України ).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою пункту 9 частини першої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідними братами, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.11.1985 року, актовий запис № 307, та свідоцтвом про народження від 30.11.1990 року, актовий запис № 180, свідоцтвом про народження від 10.02.1982 року, актовий запис № 397. (а.с. 20, 21, 22)

Згідно даних паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16.06.19985 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 15-18)

За даними військового квитка Серії НОМЕР_4 від 11.05.2000 року, ОСОБА_4 24.02.2022 року був призваний на військову службу. (а.с. 23-32)

Наказом № 332 від 24.11.2023 року командира в/ч НОМЕР_2 МО України АДРЕСА_2 , головного сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 та з 24.11.2023 року зарахований до списків особового складу, приступив до виконання посадових обов`язків. (а.с. 33)

08.12.2023 року начальником ТЦК Дніпровського району м. Києва Лякішеву В.С. надіслано сповіщення про зникнення безвісти 05.12.2023 року брата, головного сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , внаслідок штурмових дій противника біля н.п. Авдіївка, Покровського району, Донецької області. (а.с. 37)

Наказом № 359 від 19.12.2023 року командира в/ч НОМЕР_2 МО України АДРЕСА_2 , головного сержанта ОСОБА_4 , водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 визнано таким, що безвісно відсутній. (а.с. 34)

За даними Довідки № 2084/4748 від 24.05.2024 року головний сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водій 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 дійсно в період з 24.11.2023 року по 05.12.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Авдіївка Донецької області. (а.с. 35-36)

Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 28.01.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, є таким, що зник на території бойових дій. (а.с. 38-40)

За даними Матеріалів службового розслідування по факту зникнення безвісти головного сержанта ОСОБА_4 , водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , встановлено, що:

- згідно доповіді по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 №208/1120/4 від 05.12.2023, стало відомо наступне: «05.12.2023 року від заступника командира 6 механізованої роти з морально- сихологічного забезпечення 2 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_6 надійшла доповідь про те, що 05.12.2023 року близько 07:00 внаслідок штурмових дій противником ВОП «Пенсі» біля н.п. Авдіївка зник безвісти водій 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 головний сержант ОСОБА_4 . Зброя залишилась з військовослужбовцем - 7,62 мм АКМ № НОМЕР_6;

- згідно пояснень тимчасово виконуючого обов`язки командира 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого лейтенанта ОСОБА_7 , стало відомо наступне: що він 05.12.2023 року, виконуючи бойове завдання, перебував на ВОП «Пенсі» 6 механізованої роти. Близько 04 години 30 хвилин головний сержант ОСОБА_4 і солдат ОСОБА_8 відправились до пункту отримання провізії. Через декілька хвилин противник відкрив мінометний вогонь, внаслідок якого солдат ОСОБА_8 отримав поранення та зміг повернутися до укриття, а головний сержант ОСОБА_4 , ймовірно, отримав поранення несумісні з життям. На даний момент, через постійні обстріли зі сторони противника, немає можливості евакуювати тіло загиблого головного сержанта ОСОБА_4 ;

- згідно пояснень радіотелефоніста відділення управління командира 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , рядового ОСОБА_9 , стало відоме наступне: що він 05.12.2023 року, виконуючи бойове завдання, перебував на ВОП «Пенсі» 6 механізованої роти. Близько 04 години 30 хвилин головний сержант ОСОБА_4 і солдат ОСОБА_8 відправились до пункту отримання провізії. Через декілька хвилин противник відкрив мінометний вогонь, внаслідок якого солдат ОСОБА_8 отримав поранення та зміг повернутися до укриття, а головний сержант ОСОБА_4 , ймовірно, отримав поранення несумісні з життям. На даний момент, через постійні обстріли зі сторони противника, немає можливості евакуювати тіло загиблого головного сержанта ОСОБА_4 ;

- згідно пояснень заступника командира бойової машини - навідника-оператора 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_10 , стало відоме наступне: що він 05.12.2023 року, виконуючи бойове завдання, перебував на ВОП «Пенсі» 6 механізованої роти. Близько 04 години 30 хвилин головний сержант ОСОБА_4 і солдат ОСОБА_8 відправились до пункту отримання провізії. Через декілька хвилин противник відкрив мінометний вогонь, внаслідок якого солдат ОСОБА_8 отримав поранення та зміг повернутися до укриття, а головний сержант ОСОБА_4 , ймовірно, отримав поранення несумісні з життям. На даний момент, через постійні обстріли зі сторони противника, немає можливості евакуювати тіло загиблого головного сержанта ОСОБА_4 ;

- зазначена вище подія підтверджується записом в журналі бойових дій 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , №53/268, розпочатий05.10.2023 року аркуш 149, де міститься інформація за 05.12.2023, а саме зазначено, що: «внаслідок штурмових дій противника на ВОП «Пенсі» близько 07:00 біля н. п. Авдіївка зник безвісти головний сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час проведення службового розслідування Акт про настання смерті ОСОБА_4 складено не було. (а.с. 41- 67)

Згідно Заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збанком О.В. від 23.11.2023 року, реєстровий номер № 13, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 76)

За даними Свідоцтва про право власності від 30.06.1995 року, Витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_4 належить на праві власності частина садового будинку АДРЕСА_3 та 3/8 частини квартири АДРЕСА_4 . (а.с. 103-108, 110)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. (п. 39 постанови Великої палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22)

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. (п. 62 постанови Великої палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22)

Статтею 47 Цивільного кодексу України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19), який підтримано у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19 (провадження № 61-6659св21). (а.с. 114-115)

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. (п.п. 73, 74 постанови Великої палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заявника та оголошення його рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлим, - оскільки наявні в матеріалах справи докази містять беззаперечні факти щодо обставин загибелі ОСОБА_4 та є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про смерть головного сержанта ОСОБА_4 , який 05.12.2023 року, будучи водієм 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Авдіївка, Покровського району, Донецької області, ймовірно отримав поранення несумісні із життям, тіло якого не підлягало евакуації, у зв`язку із мінометним обстрілом з боку противника.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про оголошення особи померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 46, 47 Цивільного кодексу України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 89, 95, 258, 259, 263-265, 306, 315, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про оголошення особи померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, - задовольнити.

Головного сержанта водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , - оголосити померлим в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 квітня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган