Провадження № 2/638/2364/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

при секретарі судових засідань Суслової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 262 216,00гон., у тому числі:

-232 216,00грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири;

-30 000,00грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 .

12 січня 2024 року квартира позивача була залита, про що складено Акт № 1 про залиття приміщення (квартири) АДРЕСА_1 від 16.01.2024 (далі - Акт).

Згідно з вказаним актом, причиною залиття була квартира АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач. Позивач вказав, що квартирі відповідача неякісно проведено теплу підлогу, внаслідок чого вода пішла на нижні поверхи, затопивши квартиру позивача.

Квартирі позивача було завдано суттєвих та чисельних пошкоджень, а саме:

коридор: стіни в мокрих плямах, мокрі шпалери частково відходять від стін, шафи

мокрі та деформуються;

вбиральня: на стелі від тиску води деформація, вода текла по стінах, низ дверей мокрий;

гардеробна: вода текла по стінах на шафи, шпалери мокрі, частково відходять від кухня: на стелі від тиску води деформація, вода текла по стінах на шафи. Шпалери мокрі, частково відходять від стін. Задні стінки шаф мокрі, деформуються;

житлова кімната: вода текла по стінах на шафи, на підлогу, ламінат мокрий, деформується. На стелі від тиску води деформація, натяжну стелю частково прорвало. Шпалери мокрі, частково відходять від стін. Низ шафи для книг мокрий, деформується.

Комп?ютер не працює та ремонту не підлягає. Низ дверей мокрий, колонка біля комп?ютера у воді, не працює, килим лежав у воді;

лоджія: вода текла по стінах, стіни в мокрих плямах, від тиску води частково відірвало кріплення між стіною і стелею;

житлова кімната: підлога мокра, ламінат деформується. На стелі від тиску води деформація, біля отворів двох електросвітильників підвісна стеля розірвалась. Стін мокрі, шпалери частково відходять від стін. Ліжко мокре, шафа мокра.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 02-001-005 від 10.09.2024 року, складеного на замовлення позивача, вартість ремонтних робіт для відновлення приміщення до стану, яке існувало до моменту завдання шкоди, становить по зведеному кошторисному розрахунку 232 216,00 грн.

Таким чином внаслідок залиття квартири відповідачем було пошкоджено підлогу, стелю, стіни, а також меблі у квартирі позивача, відтак останньому було завдано майнову шкоду в розмірі 232 216,00 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача та його представників у телефонному режимі з проханням відшкодувати завдану позивачу затопленням квартири майнову шкоду.

Натомість всі спроби позивача врегулювати дану ситуацію в досудовому порядку були проігноровані відповідачем.

Крім цього, позивач просить суд звернути увагу на тому, що внаслідок залиття квартири та небажання відповідача відшкодувати завдані ним збитки, враховуючи похилий вік останнього, а також наявність у нього онкологічного захворювання, в останнього суттєво погіршився стан здоров?я, що призвело до встановлення позивачу другої групи інвалідності.

Внаслідок цього останній звертається до суду і з вимогою про стягнення моральної шкоди, кошти якої будуть витрачені ним на відновлення та підтримку його здоров?я.

Так, внаслідок залиття квартири, належної позивачу на праві власності, він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги.

Позивач тривалий час позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, вільно користуватися житловим приміщенням, оскільки відповідач вчинив протиправну бездіяльність та ухилився від добровільного вирішення спору.

Крім цього, також вказав, що позивач є особою похилого віку, а також має онкологічне захворювання, яке вимагає постійного лікування та підтримки організму. Залиття його квартири відповідачем та небажання останнього добровільно відшкодовувати завдану ним внаслідок залиття шкоду негативно позначилось на динаміці лікування позивача, який вимушений залучати додаткові часові та матеріальні ресурси на обстеження та лікування. До того ж останньому, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 959075 від 16.09.2024, встановлено другу групу інвалідності.

Розмір завданої позивачу моральної шкоди оцінюється ним у 30 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, позивач вважає, що наявні всі фактичні та правові підстави для стягнення з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, у розмірі 232 216,00 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24 січня 2025 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, де зазначено наступне.

Так, відповідач вказала, що акт № 1 складено без участі відповідача та його представника. Належних та допустимих доказів того, що відповідач була обізнана про наявність залиття квартири та ухилялася від прийняття участі у складанні вказаного акту, не надано. Також відповідач вважає недоведеною твердження позивача про те, що саме тепла підлога стала причиною залиття його квартири, оскільки останній жодного разу у помешканні ОСОБА_2 не бував, доказів, які б становили причинно-наслідковий зв`язок між залиттям квартири ОСОБА_1 та несправністю теплої підлоги, чи неякісною її установкою, позивачем не надано.

Крім того, до позовної заяви надано локальний кошторис на будівельні роботи, який складено на замовлення позивача. При цьому також не надано належних та допустимих доказів щодо можливості виконання даних видів робіт зі сторони виконавця замовлення.

Також відповідач зазначила, що акт № 1 від 12.01.2024 про залиття квартири було складено за її відсутністю, доказів щодо направлення їй вказаного акту позивачем не надано.

Також вказав, що факт залиття було встановлено 12.01.2024, однак акт складений 16.01.2024.

Таким чином, відповідач вважає, що акт про залиття квартири від 16.01.2024 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири; не здійснено огляд квартири ОСОБА_2 ; відсутні підписи позивача та відповідача /членів їх сімей, орендарів; відсутні інші необхідні для такого документа реквізити. ,

Також вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо оціночно - будівельних робіт, які доводяться у спосіб встановлений законом, оскільки комісією не зазначено в акті виявлені пошкодження в квартирі позивача, характерні для дії рідини на опоряджувальні матеріали. Також позивачем не доведено дію рідини на пошкодження оздоблювальних матеріалів, конструктивних елементів указаних приміщень, характерних для дії рідини та отриманих в результаті залиття на момент проведення огляду. Також комісією не зафіксовано, дати виготовлення та експлуатації матеріалів, меблі, техніки, щоб можливо було визначити розмір матеріальної шкоди, внаслідок залиття з урахуванням їх зносу станом на 12.01.2024.

Вказує на відсутність належних та допустимих доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу.

Також до вказаного відзиву надано заяву, де відповідач просить поновити пропущений процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву, оскільки протягом останніх трьох років не мешкає на території України.

03 лютого 2025 року позивачем було надано відповідь на відзив, згідно з яким останній позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Так позивач вказав, що, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, а саме п. п. 2.3.6 Правил визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Додатком 4 до пункту 2.3.6 Правил затверджено форму акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Зі змісту акту вбачається, що він має бути підписаний комісією у складі головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

У ньому описується, що трапилось і які наслідки, а також причина залиття, висновки і рекомендації комісії.

Тому, позивач вважає, що вказаний акт за своїм змістом повністю відповідає затвердженому вище додатку до п. 2.3.6. Правил.

Щодо інших вимог, про які зазначає відповідач у своєму відзиві, а саме: обов`язкова присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи, форма власності квартири, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, вказує, що вони відсутні у Правилах та додатку № 4 до п. 2.3.6 Правил.

Також позивач вважає, що інформація, яка була викладена у листі Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.12.2009 № 23/4425, підготовлена як відповідь на індивідуальне звернення фізичної особи. Такий лист не може встановлювати нових норм права або доповнювати собою приписи чинного законодавства. Він має виключно рекомендаційний характер.

Разом з тим сам представник відповідача зазначає, що відповідач внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України виїхала за кордон, де перебуває і досі, що саме по собі виключало можливість фіксації залиття квартири позивача у її присутності. Більше того на момент залиття квартири позивач не був обізнаний ні про власника квартири, з якої стався витік води, ні про його достовірне місце проживання. Водночас зазначене не могло бути перешкодою задля фіксації наслідків залиття квартири позивача, інакше порушувало б його право на відшкодування завданої йому шкоди.

Щодо представників відповідача позивач вказав, що у день залиття квартири, а саме 12 січня 2024 року, з сином позивача через застосунок-месенджер зв`язався чоловік, який представився ОСОБА_3 з 164 квартири. Він у той же день допустив сина позивача, коменданта будинку та інженера у квартиру відповідача, яка була оглянута та при огляді якої було встановлено та підтверджено той факт, що витік води стався саме з цієї квартири.

Подальше листування щодо наслідків залиття квартири позивача велося саме з ОСОБА_3 , який не заперечував того, що залиття сталося саме з квартири відповідача, просив надіслати фото та відео наслідків залиття квартири, йому ж надсилалася фотокопія акта № 1 від 16.01.2024, а також розрахунок вартості відновлювального ремонту, з яким він, як вбачається з його повідомлення, мав ознайомитись.

Крім цього, в ході усної розмови він неодноразово підтверджував той факт, що причиною залиття стала саме тепла підлога у квартирі відповідача. Пізніше він надав номер власниці квартири, з якою запропонував сину позивача зв`язатись задля вирішення питання відшкодування шкоди. Натомість всі спроби вийти з нею на зв`язок були марними.

Зазначив, що наведене абсолютно спростовує доводи представника відповідача щодо невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору. Вказав, що син позивача вживав все залежні від нього заходи задля мирного врегулювання спору, зважаючи на те, що ОСОБА_3 , який представився особою, яка має доступ до квартири відповідача, не заперечував той факт, що залиття квартири сталося через теплу підлогу у квартирі відповідача та що витік води стався саме з цієї квартири.

Винні ж особи, будучи обізнаними про цю ситуацію та про заподіяну позивачу шкоду, вже майже рік ігнорують спроби сина позивача вийти з ними на зв`язок, що свідчить про їх небажання відшкодовувати шкоду у добровільному порядку.

Щодо припущення представника відповідача про обізнаність позивача, що саме тепла підлога відповідача стала причиною залиття квартири позивача, ОСОБА_1 звертає увагу на тому, що акт про затоплення квартири був складений у присутності головного інженера та інженера, які на основі попереднього огляду квартири відповідача, доступ до якої надав згаданий вище ОСОБА_3 , характеру затоплення квартири позивача та свого досвіду зробили висновок про причину залиття квартири позивача.

Також вказав, що залита була не одна квартира, а дві: АДРЕСА_4 , яка розташована поверхом нижче від відповідача, та АДРЕСА_5 , яка знаходиться двома поверхами нижче від відповідача. Тобто витік був саме з квартири відповідача, що достовірно було встановлено та зафіксовано членами комісії, а не самим позивачем, та підтверджено особою, яка мала доступ до квартири відповідача. Доказів протилежного, а саме того, що причиною залиття квартири позивача стала не тепла підлога відповідача, останнім не надано.

Щодо запитання представника відповідача, чому акт № 1 від 16.01.2024 було складено лише через чотири дні після затоплення та її припущення, що позивач навмисно чекав, коли його квартиру затопить сильніше, щоб стягнути з відповідача більшу суму, позивач зазначив, що акт про залиття квартири був складений тоді, коли члени комісії могли прийти і зафіксувати саме залиття та заподіяну ним шкоду.

Щодо посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо оціночно-будівельних доказів, позивач зазначив, що локальний кошторис на будівельні роботи є належним та допустимим письмовим доказом, підготовленим організацією, яка здійснює ремонтно-будівельні роботи.

Цим кошторисом здійснено оцінку витрат, які позивач має понести для відновлення того стану своєї квартири, який існував до її затоплення.

Зазначив, що в акті № 1 від 16.01.2024 було зафіксовано, що в квартирі зроблено ремонт, встановлено меблі. Зі змісту акта, фото та відео матеріалів можна встановити, що внаслідок затоплення приміщення потребує відновлювального ремонту, в тому числі заміни меблів. Вартість такого відновлювального ремонту і визначена за ринковими цінами локальним кошторисом, який цілком підтверджує розмір тієї шкоди, яка була завдана відповідачем позивачу внаслідок залиття квартири.

Доказів на підтвердження іншого розміру завданої позивачу шкоди відповідачем не надано.

Щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди, позивач зазначив, що встановлення позивачу другої групи інвалідності перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням йому майнової шкоди, що потягнуло за собою погіршення стану його здоров`я.

Позивач є особою похилого віку, а також має онкологічне захворювання, яке вимагає постійного лікування та підтримки організму. Залиття його квартири відповідачем та небажання останнього добровільно відшкодовувати завдану ним внаслідок залиття шкоду негативно позначилось на динаміці лікування позивача, який вимушений залучати додаткові часові та матеріальні ресурси на обстеження та лікування.

Позивач тривалий час позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, вільно користуватися житловим приміщенням, бо відповідач вчинив протиправну бездіяльність та ухилився від добровільного вирішення спору.

Вважає, що відповідач своїми протиправними діями беззаперечно заподіяв позивачу моральну шкоду, яка має бути йому відшкодована.

Водночас відповідач у своєму відзиві не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у заподіянні шкоди позивачу.

Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що Акт № 1 про залиття квартири було складено поза змагальним процесом, а також 16.01.2024, тобто через 4 дні після залиття. Також вказала, що позивачем не надано доказів досудового врегулювання спору. Вказала, що акт складений без участі сторін, а також без їх підпису, у зв`язку з чим вважає його недійсним.

Представник позивача у судовому засіданні вказала, що сума вартості на відновлення квартири та проведення ремонтних робіт підтверджується Локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-001-005, розрахунком № 1-2, Договірною ціною № 1. Також вказала, що акт про залиття квартири був складений 16.01.2024, оскільки зібрати комісію 12.01.2024 не виявилося можливим. Крім того, зазначила, що позивач вживав заходи, спрямовані на зупинення залиття квартири.

Згідно з положеннями ст. 244 ЦПК України, судом було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 11:05 год. 21.04.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 274590141, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Державного реєстру речових прав № 406679151, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 , загальною площею: 66.1 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м.

Відповідно до Акту про залиття приміщення (квартири) АДРЕСА_6 , 12 січня 2024 р., встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_5 перебуває у власності ОСОБА_1 .

В результаті обстеження на місті встановлено наступне:

Квартира АДРЕСА_5 знаходиться на 2 поверсі 16 поверхового будинку. Загальна площа квартири складає 65.8 кв.м. Зроблено ремонт, встановлено меблі, міжкімнатні двері. Коридор- 9.1 кв.м : підлога-плитка; стіни поклеєні шпалерами; стеля - натяжна, в коридорі стоїть шафа.

Комісія зафіксувала: текло зі стелі, з отворів світильників по стінах . Стіни в мокрих плямах, мокрі шпалери частково відходять від стін. На підлозі була вода (відео, фото). Шафи мокрі, деформуються.

Вбиральня- 3.0 кв.м : підлога і стіни - плитка; стеля - натяжна на ній 4 електросвітильника; стоїть пральна машина, вмивальник під ним шафа. Над вмивальником встановлено дзеркало. На стіні висить бойлер. Встановлено двері, по периметру закріплені (наличники). Комісія зафіксувала: на стелі від тиску води «гуля», лило зі стелі по стінах електроприлади не вмикали, працездатність їх з`ясовується. Двері з ДСП, низ їх мокрий, деформація їх з`ясовується.

Гардеробна-5,3 кв.м: стіни поклеєні шпалерами; стелі - натяжна; підлога - плитка; стоять шафи, полки з ДСП. Встановлено двері, по периметру закріплені (наличники).

Комісія зафіксувала: ОСОБА_4 зі стелі по стінах на шафи (Відео, фото). Шпалери мокрі, частково відходять від стін. Низ шаф мокрий, деформується. Працездатність електрики з`ясовується. Двері з ДСП. низ мокрий, деформація їх з`ясовується.

Кухня - 13,0 кв.м: стіни поклеєні шпалерами; стеля - натяжна; 7 точкових електросвітильників; підлога - плитка; На кухні встановлено кухонні меблі, на стінах висять кухонні шафи. Встановлено електродуховку , мікрохвильову піч; на стіні висить телевізор плазма.

Комісія зафіксувала: Від тиску води на стелі була «гуля». Лило зі стелі по стінах на шафи (Відео. фото). Шпалери мокрі, частково відходять від стін. Задні стінки шаф мокрі, деформуються. Працездатність електроприладів з`ясовується.

Житлова кімната - 11,0 кв.м стіни поклеєні шпалерами; стеля електросвітильники; підлога - ламінат, на підлозі лежав килим. Встановлено міжкімнатні двері. Стоять меблі : тумба, колонки, комп`ютер, м`який диван, біля стіни стоїть шафа для книг з ДСП. На стіні висить кондиціонер.

Комісія зафіксувала: ОСОБА_4 зі стелі по стінах на шафи, на підлогу, ламінат мокрий, деформується. На стелі, від тиску води , була «гуля» у центрі натяжну стелю частково порвало (Відео, фото). Шпалери мокрі, частково відходять від стін. Шафа для книг, низ мокрий, деформується. Комп`ютер не працює (ремонту не підлягає). Працездатність електрики з`ясовується. Двері з ДСП низ їх мокрий, деформація їх з`ясовується. Колонка біля комп`ютера стояла на підлозі у воді, тому не працює. Килим лежав у воді.

Лоджія - стеля натяжна, стіни - декоративна штукатурка;

Комісія зафіксувала: вода лила зі стелі по стінах. Стіни в мокрих плямах. Від тиску води частково відірвало кріплення між стіною і стелею.

Житлова кімната - 20.5 кв.м стіни поклеєні шпалерами; стелі - натяжна; на ній 12 електросвітильників; підлога - ламінат; Встановлено міжкімнатні двері. На стіні висить кондиціонер, телевізор. Біля стіни стоїть шафа з ДСП.

У центрі кімнати стоїть двоспальне ліжко.

Комісія зафіксувала: підлога мокра, ламінат деформується. На стелі від тиску води була «гуля», біля двох отворів електросвітильників підвісна стеля розірвалась. Стіни мокрі, шпалери частково відходять від стін . Ліжко мокре, шафа мокра, (деформується)

Комісія з`ясувала: 12 січня 2024р. мешканці квартири АДРЕСА_5 біля 17год.ЗО хвилин побачили, що зі стелі у всіх кімнатах тече вода на підлогу. З`ясувалось, що причиною залиття була квартира АДРЕСА_2 власник ОСОБА_2 . У неї в квартирі було неякісно проведено теплу підлогу і вода пішла на нижні поверхи, затопивши квартиру АДРЕСА_4 на АДРЕСА_7 поверсі власник ОСОБА_5 і квартиру АДРЕСА_5 яка знаходиться під цією квартирою, на 2 поверсі. Комендант ОСОБА_6 , зателефонувала власниці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , її у місті не було і доступу до квартири АДРЕСА_2 , на момент роботи комісії, надано не було.

Причиною залиття була квартира АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_2 .

Висновки і рекомендації комісії: рекомендовано власниці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 негайно усунути причину залиття інших квартир.

Акт підписаний інженером, головним інженером (виконавцем послуг ДП ЖКК АТ «Трест Житлобуд-1» та комендантом.

Відповідно до Локального кошторису на будівельні роботи № 02-001-005 від 10.09.2024 (ремонт в квартирі по АДРЕСА_8 ), загальний розмір витрат складає 232 216,00 грн.

Також позивачем додано ОСОБА_7 акт на ремонт в квартирі по АДРЕСА_9 , де зазначено об`єми робіт і витрат.

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ІІ групу інвалідності з 27.08.2024 безстроково.

За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Згідно до статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Судом встановлено факт вини ОСОБА_2 у залитті квартири на підставі всіх зібраних доказів в їх сукупності. Будь-яких доказів іншого походження води чи інших причин залиття відповідачем не надано.

Крім того, доказів на спростування суми 232 216,00 грн. на будівельні роботи, зазначеної в кошторисі № НОМЕР_1 , відповідачем також не надано. Клопотань про проведення судової експертизи, що визначить розмір матеріальної шкоди, відповідачем не заявлено.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Тобто, наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.

Щодо заперечень відповідача про недотримання вимог складання акту, суд зазначає, що вказаний акт містить підписи осіб, у присутності яких він був складений. Крім того, відповідач стверджує, що протягом останніх трьох років проживає за кордоном, у зв`язку з чим, суд вважає, що у ОСОБА_2 була відсутня можливість підписати вказаний акт.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність факту залиття квартири АДРЕСА_1 з вини власника квартири АДРЕСА_3 , тобто відповідача у справі, у зв`язку з чим вимоги про стягнення матеріальної шкоду у розмірі 232 216,00грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з аналізу ст. 1167 ЦК України, зобов`язання з відшкодування моральної шкоди виникає за наявності: моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювана шкоди; причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вини заподіювана шкоди.

Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Однак позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем не доведено завдання моральної шкоди з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач від сплати судового збору звільнений, у зв`язку з тим, що є інвалідом ІІ групи, таким чином витрати, пов`язані зі оплатою судового збору, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. ст. 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовільнити частково.

Стягнути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_10 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_11 , 232 216,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р.О. Агапов