Справа № 128/5118/24

РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що «21 липня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №. Як вбачається зі змісту договору позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до п. 2.2 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму 10000,00 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з пунктами 2.6.1, 2.6.2 та 2.6.3 цього договору, його додатків. Згідно з умовами договору, тип кредиту кредит; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дата надання кредиту 21.07.2024 або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору. Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. Відповідач всупереч умовам договору позики зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 36732,00 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 грн заборгованість за процентами; 3932,00 грн пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Проценти нараховувалися до 20.12.2024 включно. Тому просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 36732,00 грн, а також суму сплаченого судового збору».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 22.01.2025 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

14.04.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мишковська Т.М. подала до суду письмові пояснення по суті спору, які обґрунтовані тим, що «22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-1X, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-1X, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5 %. При цьому, згідно з п. 4, надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті з цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності) 240 днів завершилось 20 серпня 2024 року, а відтак максимальний розмір денної процентної ставки за договором з 21 серпня не міг перевищувати 1%. Однак позивач, незважаючи на вказане, не привів свою діяльність та умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині щоденної процентної ставки та продовжив після нараховувати відсотки за щоденною ставкою 1,5% на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством. Враховуючи зміни у законодавстві, розмір боргу за процентами є таким: з 21.07.2024 до 20.08.2024 року 30 днів за ставкою 1,5% = 4500,00 грн, 21.08.2024 до 20.12.2024 року 121 день за ставкою 1% = 12100,00 грн. Загалом борг за процентами складає 16600,00 грн. Борг за пенею у розмірі 3932,00 грн, який нараховано за період з 21.07.2024 до 20.12.2024, тобто після 24.02.2022, підлягає списанню позикодавцем та відповідно не може бути стягнутий у судовому порядку. Крім того, відповідачем плануються судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня винесення рішення. Тому позовні вимоги в частині стягнення боргу за процентами у розмірі 6200,54 грн та за пенею у розмірі 3932,00 грн, не підлягають задоволенню, у зв?язку з чим просить в цій частині відмовити у позові, а також розподілити судові витрати пропорційно до задоволених вимог».

У судове засідання 15.04.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мишковська Т.М. у поданих до суду письмових поясненнях просила провести судовий розгляд без участі відповідача та її предстаника.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 15.04.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом установлено, що 21.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у позику №, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором; сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 гривень; тип кредиту кредит; строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64000,00 грн (а.с. 11-16).

На підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучені таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, паспорт споживчого кредиту, а також правила надання грошових коштів у позику Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», з якими відповідач ознайомився шляхом підписання одноразовим ідентифікатором (а.с. 16, 19-20, 22-25).

На підтвердження укладення договору надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 до позову долучено роздруківку з електронної пошти позивача, з якої відправлено на електронну пошту відповідача одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту (а.с. 26).

16.05.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1, за умовами якого клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send (а.с. 8-9).

Згідно з копією квитанції до платіжної інструкції №19925-1354-124987327 від 21.07.2024, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перерахувало на користь АТ «СЕНС БАНК» (надавач платіжних послуг отримувача ТОВ ФК «Контрактовий дім») 10000,00 грн (а.с. 17).

Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами першою та другою статті633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України , позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У Законі України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У нормах статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з копії договору надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 він підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданих суду доказів установлено, що станом на момент звернення позивача до суду заборгованість ОСОБА_1 складає 36732,00 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 22800,00 грн заборгованість за процентами, 3932,00 грн пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Факт укладення договору та отримання за договором кредитних коштів у визначеному договором розмірі відповідач у даному випадку не заперечує.

Сторона відповідача, не оспорюючи розмір заборгованості за тілом кредиту, не погоджується із розміром заборгованості за процентами, нарахованими за договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024, та пенею.

Так, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мишковська Т.М. у поданих до суду письмових поясненнях вказує, що «22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-1X, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»; відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%; відповідно до п. 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-1X, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5 %; отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності) 240 днів завершилось 20 серпня 2024 року, а відтак максимальний розмір денної процентної ставки за договором з 21 серпня не міг перевищувати 1%; борг за пенею у розмірі 3932,00 грн, який нараховано за період з 21.07.2024 до 20.12.2024, тобто після 24.02.2022, підлягає списанню позикодавцем та відповідно не може бути стягнутий у судовому порядку».

Сторона відповідача, у зв`язку із викладеним вище, вважає, що розмір боргу за процентами є таким: з 21.07.2024 до 20.08.2024 року 30 днів за ставкою 1,5% = 4500,00 грн, 21.08.2024 до 20.12.2024 року 121 день за ставкою 1% = 12100,00 грн; загалом борг за процентами складає 16600,00 грн.

Зі змісту договору позики убачається, що він разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови.

Отже, до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 застосовуються положення Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях.

Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Перехідні положення законів застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

У частині другій розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір надання грошових коштів у позику № укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 21.07.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.

Отже, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 2.6.1 щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,5%, на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.

Тому суд у даному випадку розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з установленої у частині п`ятій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1%.

Так, 10000,00 грн (отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору сума) х 1,00% = 100,00 грн сума коштів, що мала бути сплачена відповідачем ОСОБА_1 щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами.

Розрахунок заборгованості, згідно з договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024, позивачем визначено за період з 21.07.2024 (дата видачі коштів) до 20.12.2024 включно, що становить у сукупності 153 дні.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за процентами становить 15300,00 грн (100 грн (сума коштів, що мала бути сплачена відповідачем ОСОБА_1 щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 153 дні (строк, протягом якого розрахована заборгованість).

Крім того, позивач при розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 вказує про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за пенею у розмірі 3932,00 грн.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який діє і до даного часу.

У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки договір надання грошових коштів у позику № укладений 21.07.2024, тобто після 24.02.2022, а тому нарахована пеня у розмірі 3932,00 грн не може бути стягнена з відповідача ОСОБА_1 за прострочення виконання (невиконання) зобов`язань за договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024.

Враховуючи викладене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» слід задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 у розмірі 25300,00 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15300,00 грн заборгованість за процентами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1565,26 грн (25300,00 ? 2422,40 / 39154,40) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 141, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» () заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 21.07.2024 у розмірі 25300 (двадцять п`ять тисяч триста) грн 00 коп., з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15300,00 грн заборгованість за процентами.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» () понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1565 (одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) грн 26 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Болсуновська, 8, пов. 9.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 18.04.2025.

СУДДЯ