Справа № 206/6508/24
Провадження № 2/206/463/25
16.04.2025 м. Дніпро Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі судового засідання Шевцовій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2001 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління Донецької області, актовий запис № 223. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння та відчуття любові. Позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача, до них з сином відповідач не приїздить. На даний момент шлюб носить формальний характер, тому подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить розірвати шлюб відповідачем.
У судове засідання позивачем подано письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі. Разом з тим, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Через неявку відповідача у судові засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта та копію РНОКПП позивачки, довідку про взяття на облік тимчасово переміщену особу, довідку про внесення відомостей до єдиного демографічного реєстру ОСОБА_2 , копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 10.11.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 223, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 10.11.2001 року Серії НОМЕР_1 .
Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_2 від 09.07.2009 року.
Як зазначено в позові, спільне життя з відповідачем не склалось через погіршення взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки, на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги. На думку позивача збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивачки і надалі буде проживати з нею.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачкою про повернення дошлюбного прізвища та стягнення з відповідача на її користь суми судового збору не заявлено, тому суд ці питання не розглядає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст. ст. 24,105,110, 112, 114, 115 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10.11.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 223.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суджу протягом 10 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко