провадження № 2-п/753/41/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Хильченко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 17 березня 2025 року про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва 04 лютого 2025 року по справі за позовом ТзОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що він, як відповідач, не з`явився в судове засідання з поважних причин (незадовільний стан здоров`я), а докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (часткова необгрутованість й недоведеність позивачем позовних вимог, не погоджуючись із нарахованими відсотками за договором).

Відтак, прийнявши вказане рішення, суд взяв за основу лише доводи позивача, внаслідок чого зробив помилковий висновок та невірно вирішив спір.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити - скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, засобами електронного зв`язку, яке доставлено завчасно до судового засідання 31.03.2025 року о 14.38.44, розміщеним оглошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд заяви за його відсутності з підтриманням позовних вимог.

Суд вважає, що неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання про перегляд заочного рішення не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України.

Враховуючи, що в матеріалах справи та поданої заяви достатньо даних про права та взаємовідносини сторін в межех розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, форму судочинства - спрощеного провадження, суд визнав можливим вирішити заяву про переглад заочного рішення за відсутності позивача на підставі наявних у ній матеріалів, та за погодженням сторін.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Наведені обставини свідчать, що сторони завчасно повідомлені про розгляд заяви судом, а виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішенняне обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 11.01.2024 року був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № , за умовами якого ТзОВ «Іннова Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 6 100 грн. 00 коп. строком на 16 днів до 27.01.2024 року на споживчі потреби зі сплатою відсотків згідно умов договору, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Проте в обумовлений строк позичальник позичені кошти у повному обсязі не повернув, чим взяті на себе зобов"язання не виконав.

Умови договору погоджені позичальником, а тому він має дотримуватися принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium - «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці».

Добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Заочним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року року позов ТзОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Іннова Фінанс», код ЄДРПОУ - 44127243, 51 520 грн. 60 коп. - заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн. 40 коп. - судового збору, а всього - 53 943 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сорок три) грн. 00 (нуль) коп. (а.с.83-86).

Відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовом у засіданні.

А відповідно до частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто процесуальним законом передбачені обов"язкові сукупні умови для скасування заочного рішення.

Проте, судом встановлено, що законні підстави для задоволення заяви відсутні за недоведеності відповідачем вказаних ознак сукупних умов для скасування заочного рішення.

Так, відповідач неодноразово (двічі) повідомлявся судом про час та місце розгляду справи (22.01.2025 року, 04.02.2025 року), що підтверджується судовими повістками надісланими рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, особистими заявами відповідача від 22.01.2025 року про відкладення розгляду справи й ознайомлення із матеріалами справи, розпискою про час та місце розгляду справи, призначеного на 04.02.2025 року (а.с.73, 73, 75, 78, 86), а відтак за матеріалами справи відповідач вважається належно повідомленим про час та місце розгляду справи, тавказує на те, що такий відповідач не з`явився в судове засідання й не подав відзив на позовну заяву у визначений процесуальним законом строк без поважних причин, докази, на які посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи,й не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, а тому суд відхиляє такі доводи відповідача.

За таких процесуальних підстав заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали невідкладно вручити присутнім в залі суду сторонам, відсутнім - надіслати рекомендованою поштою з повідомленням про вручення для відома.

СУДДЯ: