Справа № 553/643/24
Провадження № 2/553/115/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Руль М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача за первісним позовом.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою з вимогою: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 22.07.2009, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 11.06.1997, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 2005 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

На обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2005 року по день смерті, як дружина та чоловік. Офіційний шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. Ані вона, ані ОСОБА_3 у період спільного проживання однією сім`єю в офіційному зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили поточні ремонти, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього побуту, спільно несли витрати по утриманню майна; крім того всі свята та відпустки проводили разом, в колі рідних та друзів. Померлий спілкувався з її батьками та родичами а вона з його.

Його батьки були зареєстровані та проживали з ними в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до своєї смерті. Вони спільно за ними доглядали. Батько її цивільного чоловіка, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати її цивільного чоловіка, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Факт родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме те, що він є їх сином підтверджується копією свідоцтва про народження. Інших родичів після смерті батьків у ОСОБА_3 не залишилось. Дітей за життя він не мав. Отже інших спадкоємців та спору про право немає.

В розгляді заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження їй було відмовлено Ленінським районним судом міста Полтави (Справа № 553/514/24), тому вона вимушена звернутись в порядку позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у м. Полтава, про що 31.01.2024 складено відповідний актовий запис № 62. Всі організаційні заходи та фінансові витрати пов`язані з похованням позивачка взяла на себе.

20.06.1997 по Договору міни, засвідченому нотаріально, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули в рівних частках права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батьків, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_3 , як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. І він, і його батьки були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 , до своєї смерті.

Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її цивільного чоловіка ОСОБА_3 , позивачці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки факт проживання спадкоємцем зі спадкодавцем однією сім`єю підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відсутність встановленого факту унеможливлює її звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після смерті позивачка продовжує мешкати в зазначеній квартирі та сплачувати комунальні послуги.

Інші заяви по суті справи.

22.03.2024 від представника відповідача Полтавської міської ради Приведьон М.Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що Полтавська міська рада проти позову заперечує з огляду на наступне. У доводах, які містяться в позовній заяві, стверджується, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 , як дружина та чоловік, з 2005 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином, якщо квартира АДРЕСА_2 , була місцем проживання позивачки, то відповідно позивачка повинна була за стільки часу зареєструвати своє місце проживання за даною адресою. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, даний висновок міститься у постанові Верховного суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16. Вважає, що належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків позивачкою не надано, а у позовній заяві відсутні посилання на конкретні відповідні обставини та факти. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.07.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.07.2024 витребувано від Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Полтава, вул. Соборності, 8) належним чином засвідчені копії: актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Мінськ, Республіка Білорусь, та ОСОБА_6 , дата та місце народження невідомі, складеного орієнтовно у період з 1991 по 1998 рік; актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Мінськ, Республіка Білорусь, та ОСОБА_6 , дата та місце народження невідомі, складеного орієнтовно у період з 1991 по 1998 рік.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.09.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 . Витребувано з архіву Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію актового запису № 343 від 26.12.1994 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Мінськ, Республіка Білорусь, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Бережнівка Кобеляцького району Полтавської області. Витребувано від Першої полтавської державної нотаріальної контори наступну інформацію: чи відкривалися спадкові справи після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 (дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про смерть НОМЕР_5 , видане 25.08.2010 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області) та ОСОБА_5 (дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про смерть НОМЕР_6 , видане 28.09.2010 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області); хто зі спадкоємців звернувся із заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; чи видавалися свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.02.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Руль М.І. наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві.

Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання представник відповідача Полтавської міської ради до суду не прибув, про причини неявки не повідомив.

Від третьої особи ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, який був розірваний 13.07.1995, про що 30.08.2018 видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 . У повторному шлюбі ОСОБА_1 не перебувала. (а. с. 17)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 62 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 9 від 31.01.2024. Організацію поховання ОСОБА_3 здійснювала ОСОБА_1 , на її ім`я оформлено свідоцтво про поховання № 010039 від 31.01.2024, рахунок - замовлення № 009992 від 31.01.2024 на купівлю - оформлення послуг похоронного призначення. (а. с. 25, 29, 30, 31)

Померлий ОСОБА_3 перебував у шлюбі, який був розірваний 26.12.1994, у повторному шлюбі ОСОБА_3 не перебував, що підтверджується копією актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 26.12.1994, який наданий Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а. с. 124-125)

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_9 вбачається, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 24)

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 2258 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_10 . (а. с. 27)

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 2547 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_11 . (а. с. 28)

Згідно договору міни серії ААК № 188919 від 20.06.1997 ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_2 (договір міни серії ААК № 188919, технічний паспорт на квартиру). (а. с. 32-33, 34)

21.10.2010 між Полтавською філією ВАТ "Полтаваобленерго" та ОСОБА_3 укладено договір про користування електричною енергією № 22100557-9 за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 35)

14.12.2006 між КП "Полтававодоканал" та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 36)

Із довідки АТ КБ "Приватбанк" від 13.02.2024 № 65Т54D3GL6STOVE6 та Додатку № 1 до неї вбачається, що ОСОБА_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.01.2021 по 13.02.2024 здійснювала платежі за комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: електроенергію о/р НОМЕР_12 , за спожитий газ о/р НОМЕР_13 , послуги ТБ та /або інтернет від 3882514, за розподіл (доставку) газу о/р НОМЕР_14 , послуги з поводження з побутовими відходами. (а. с. 37-41).

За змістом акту про фактичне спільне проживання осіб однією сім`єю та ведення спільного господарства від 03.02.2024, складеного ОСОБА_8 , вбачається, що у період з 2005 року по 2024 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут та вели спільне господарство, вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися одне про одного. (а. с. 42)

Із інформації Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 18.11.2024 № 2473/01-16 вбачається, що за результатом перевірки алфавітних книг спадкових справ з 2010 року по теперішній час спадкові справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 . Першою Полтавською державною нотаріальною конторою (до реорганізації - Перша полтавська ДНК, Друга полтавська ДНК, Третя полтавська ДНК) не заводились. (а. с. 139)

Позивачкою долучені до матеріалів справи фотокартки на підтвердження характеру відносин, які склались між нею та ОСОБА_3 (а. с. 43-44)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання про те, що є сином ОСОБА_1 . Тривалий час, починаючи з 2005 року, мати проживала разом з ОСОБА_3 , як чоловік та жінка. Він замінив йому батька. Мати та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, завжди були разом на всіх святах

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що тривалий час проживала по-сусідству з сім`єю ОСОБА_10 . ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 та його батьками. Батьки померли, вона разом займалися їх похованням. Після, в квартирі проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Стосунки у них були добрі, разом вони проводили час. Коли ОСОБА_3 помер, його поховала ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала показання про те, що знає ОСОБА_1 близько 18 років, бо проживають по-сусідству. Вони тривалий час проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 , вели спільне господарство, весь час вона їх бачила лише разом. Мати ОСОБА_13 вважала ОСОБА_11 невісткою, була нею задоволена. Разом вони поховали батьків ОСОБА_13 . А коли захворів і ОСОБА_13 , ОСОБА_11 його доглядала та коли він помер його поховала. Як їй відомо, дітей у ОСОБА_13 не було.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права, особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, вимога позивача про встановлення факту, що має юридичне значення у позовному провадженні має бути взаємопов`язаною з вимогою про право цивільне для їх вирішення в одній справі.

Встановлення юридичного факту в позовному провадженні без вирішення спору по суті є неможливим.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 464/1107/21.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка звернулась лише з позовом про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем, жодних вимог матеріального характеру до відповідача не пред`явила.

В постанові КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18 неодноразово вказував, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року)…».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 року у справі №759/14004/15-ц, від 15.10.2020 року у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 №161/4641/17, 20.10.2020 року у справі №213/112/19, від 12.10.2020 року у справі №585/2958/17, від 12.101.2020 року у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 року у справі №161/7515/15-ц).

Отже в даному випадку позивачкою обраний неефективний спосіб захисту права, внаслідок відсутності взаємопов`язаної з визнанням відповідного факту вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірне майно, на підставі чого суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_14 , судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивачка ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач Полтавська міська рада, юридична адреса: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 36, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Бережнівка Кобеляцького р-ну Полтавської обл., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 18.04.2025.

Головуючий Ю.М. Подмаркова