УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 521/13496/19

провадження № 61-4033 ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Наседкін Олег Ігорович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, треті особи: ОСОБА_4 , орган опіки і піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2023 року, на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

28 березня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника малолітньої ОСОБА_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , - адвоката Наседкіна Олега Ігоровича на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року, у якій заявник просив її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року не зазначено дати виготовлення повного тексту ухвали, її повний текс надіслано судом до реєстру 30 грудня 2024 року, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 29 січня 2025 року (середа).

У касаційній скарзі, підписаній 29 січня 2025 року, заявником вказано, що ОСОБА_1 має право на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у строк до 29 січня 2025 року.

Разом з цим, Верховний Суд, зважаючи на те, що касаційна скарга надійшла до суду лише 28 березня 2025 року через «Скриню» Касаційного цивільного суду, визнає, що строк на її подання пропущений, оскільки скарга була отримана через майже два місяці з дня ухвалення 30 грудня 2024 року судового рішення Одеським апеляційним судом.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила).

Відповідно до пункту 17 Правил послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

У пункті 62 Правил вказано, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що заявник на підтвердження надсилання касаційної скарги надав лише копію кур`єрської накладної, яка не містить ідентифікатора поштових відправлень, у зв`язку з чим її неможливо відстежити в системі оператора поштового зв`язку, відсутній відповідний опис вкладення, затвердженої оператором поштового зв`язку форми. Також на підтвердження оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції не надано відповідного розрахункового документа (касового чеку, розрахункової квитанції тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку як належний доказ дати направлення на адресу суду скаржником касаційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати належні докази на підтвердження їх поважності, зокрема докази на підтвердження дати передачі документів (касаційної скарги з додатками) на пошту (відділення оператора поштового зв`язку).

Щодо повноважень представника в суді

З матеріалів касаційного провадження убачається, що касаційну скаргу подано від імені малолітньої ОСОБА_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , та підписано адвокатом Наседкіним Олегом Ігоровичем.

Нормою частини четвертої статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Частиною третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

На підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги як представника малолітньої Корж Софії Стівенівни до суду надано ордер на надання правничої допомоги від 29 січня 2025 року № 1441169, згідно з яким ОСОБА_1 уповноважила адвоката Наседкіна Олега Ігоровича надавати правову допомогу у Верховному Суді.

Зі змісту вказаного ордеру вбачається, що він виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2018 року № 41, однак тексту договору до матеріалів касаційного провадження не додано.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 761/5870/24 (провадження № 61-5803сво24) зазначено, що «Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто, ордер по суті є підтвердженням наявності у адвоката повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги».

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Малолітня фізична особа не володіє процесуальною дієздатністю.

Процесуальним засобом реалізації батьками права на судовий захист своєї дитини, гарантованим статтею 55 Конституції України, є процесуальне представництво. Воно забезпечує участь у цивільному процесі батьків, надає їм можливість використовувати всі передбачені законодавством юридичні можливості для ведення цивільних справ у суді та захисту суб`єктивних прав й інтересів дитини. Батьки мають право виступати представниками дитини, зокрема, у цивільному процесі (див. постанову Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 761/19046/22).

З Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалених у справі № 521/13496/19, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час подання касаційної скарги вона є малолітньою особою згідно із статтею 14 СК України.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право:

1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість;

2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Отже, наведеними вище нормами встановленовиключний перелік правочинів, які має право вчиняти самостійно малолітня особа, до яких договір про надання правової допомоги не відноситься.

У випадку представництва у суді малолітньої особи адвокат повинен надати суду докази наявності згоди її батьків (законних представників) на укладення договору про надання правничої допомоги.Під час представництва особи, яка досягла 14-ти років, адвокат надає суду документи, що підтверджують повноваження на представництво (ордер, довіреність), без необхідності подання згоди батьків на укладення договору з таким адвокатом.

Однак адвокат Наседкін Олег Ігорович до касаційної скарги не надав суду докази наявності згоди законних представників малолітньої ОСОБА_1 на укладення договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2018 року № 41 та самого договору.

Таким чином у даному випадку наданий адвокатом Наседкіним Олегом Ігоровичемордер № 1441169 від 29 січня 2025 року не є достатнім доказом на підтвердження його повноважень як представника малолітньої ОСОБА_1 у Верховному Суді у межах цієї справи.

Всупереч положень частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписана Наседкіним Олегом Ігоровичем, повноваження якого на представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді не підтверджені належним чином, а даних про те, що адвоката Наседкіна Олега Ігоровича уповноважила законний представник малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 матеріали касаційного провадження не містять.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору судом касаційної інстанції буде розглянуто після усунення вказаних недоліків.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наседкін Олег Ігорович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь