Справа № 308/3475/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2025 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, у складі головуючого судді Крегул М.М., при секретарі судового засідання Мішко М.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Олійник Р.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Ужгород, заяву представника позивача адвоката Олійника Романа Богдановича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Олійника Романа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, про припинення права на виконання будівельних робіт, -
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом адвоката Олійника Романа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, про припинення права на виконання будівельних робіт.
Водночас зазначає, що на вищевказаних земельних ділянках, які належать відповідачці, в порушення припису Департаменту культури Закарпатської ОДА від 09.01.2025 року, проводяться будівельні роботи з грубими порушеннями будівельних норм, зокрема, в частині недотримання вимог законодавства щодо погодження проектної документації з управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради та з органом охорони культурної спадщини при Департаменті культури ЗОДА, а також в частині невідповідності площі земельних ділянок, які заплановані до забудови, вимогам ДБН, а також в частині невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації.
При цьому, враховуючи, що предметом позову в даній справі є припинення права на виконання будівельних робіт, не вжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що рішення по даній справі втратить свою актуальність і не матиме жодних наслідків ні для позивача (позивач не отримає ефективного захисту своїх прав), ні відповідача (на той момент будинки будуть введені в експлуатацію, а можливо уже і будуть продані).
Представник ОСОБА_1 -адвокат Олійник Р.Б. в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив таку задовольнити з підстав та мотивів наведених у заяві про забезпечення позову. Зазначив, що невжиття заходів по забезпеченню позову можуть призвести до неправомірного пошкодження майна позивача, ускладнити у майбутньому виконання рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи, причини неявки у судове засідання суду не повідомили.
Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 , дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, зважаючи на доводи та обґрунтування заяви про забезпечення позову та на зміст позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Так, відповідно до ч. 1. ст. 153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Згідно ч.3 ст.153 ЦПК України , суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Як встановлено судом у судовому засіднні, між позивачем та відповідачем виник спір щодо наданого відповідачеві права на виконання будівельних робіт за вищевказаними земельними ділянками.
За результатами проведеної перевірки директором департаменту культури ОСОБА_4 09.01.2025 року було винесено припис із забороною, до отримання погодження проекту архітектурних перетворень органом охорони культурної спадщини Закарпатської обласної державної адміністрації проведення на даних об`єктах (земельних ділянках) будівельних робіт.
Згідно акту візуального обстеження від 08.04.2025 року складеного заступником начальника управління начальником відділу збереження об`єктів культурної спадщини та музеїв управління охорони культурної спадщини та забезпечення діяльності керівництва департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації Сопко Т.Т. та головним спеціалістом відділу Куцов К.О. встановлено, що проект архітектурних перетворень на вказаних вище земельних ділянках не погоджувався.
Окрім цього, згідно листа директора Департаменту культури Тищука Є. № 01-12/460 від 09.04.2025 року слідує, що станом на момент підготовки даного листа вимоги припису департаменту культури ОСОБА_2 власником земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , виконані не були.
08.04.2025 року уповноваженими представниками департаменту культури в межах повноважень, визначених п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», були здійснені повторні заходи контролю за дотриманням вимог законодавства про охорону культурної спадщини на зазначеному об`єкті, складено акт візуального обстеження та винесено повторний припис, який надіслано власнику земельних ділянок.
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За вимогами частини 4 статті 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до п. 1, п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до п.п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.
Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.
При вирішенні питання про забезпечення позову , суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Згідно з положеннями ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів позивача, уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на виконання будь-яких видів підготовчих, будівельних та земляних робіт на зазачених у позові земельних ділянках, беручи до уваги предмет позову, суд вважає за доцільне задовольнити подану заяву та заборонити відповідачеві ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, виконувати будь-які види підготовчих, будівельних та земляних робіт на вказаних вище земельних ділянках.
Такий захід забезпечення позову , на переконання суду на час розгляду справи відповідає предмету позову, є розумним, адекватним, співмірним та таким, що відповідає предмету позову.
Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:
1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або
2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Під час розгляду заяви про забезпечення позову відповідачем не було подано клопотання про зустрічне забезпечення, відсутні підстави, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення та враховуючи, що застосовані судом заходи забезпечення позову не спричинять в подальшому збитків відповідачу, суд вважає застосування зустрічного забезпечення не доцільним.
З огляду на вищезазначене , суд вважає, що подана заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-150, 153, 154, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника позивача адвоката Олійника Романа Богдановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Олійника Романа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, про припинення права на виконання будівельних робіт - задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову, а саме:
Роз`яснити позивачу положення статті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.
Роз`яснити відповідачу , що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали для виконання направити до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (88005, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Заньковецької, будинок 10), Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (м. Ужгород, пл. Поштова, 3) та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23.04.2025 року о 15 годині 00 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул