№ провадження 2/646/297/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого Демченко І.М. за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шумейко Ярослав Віталійович, до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним та взагалі не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, навчанням, повністю ухилившись від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина у розмірі 987,50 грн.

Ухвалою судді Демченко І.М. від 11.11.2024 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою суду Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Крім того, витребувано інформацію щодо відповідача від Державної прикордонної служби України та Міністерства оборони України щодо можливого перетину кордону України та проходження військової служби.

14.11.2024 до суду надійшла інформація з Державної прикордонної служби України про відсутність відомостей про перетинання державного кордону ОСОБА_2 .

21.01.2025 ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, у якій він підтвердив, що з 2015 року припинив спілкування з сином та не приймає участі у його житті та вихованні.

24.03.2025 від Департаменту служб у справах дітей до суду надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав № 102 від 07.02.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що сторони з 27.04.2012 по 25.03.2019 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.03.2019 у справі № 646/441/19, провадження № 2/646/1057/2019, що набрало законної сили 25.04.2019, встановлено, що фактично шлюбні відносини припинені з 2015року, сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство.

З того часу ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю.

Згідно з інформацією закладів освіти та охорони здоров`я, мати виконує батьківські обов`язки по вихованню та догляду за сином; батько довгий час умисно ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує сина, не цікавиться його здоров`ям, розвитком та досягненнями, матеріально не допомагає.

Відповідач ОСОБА_2 запрошувався до Департаменту служб на співбесіду, однак не з`явився, пояснень чи документів не надав, що підтверджує його байдуже ставлення до дитини; з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина та щодо усунення перешкод у спілкуванні з ним, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов`язків не надавав.

За повідомленням адміністрації Міської дитячої клінічна лікарня № 24 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців закладу, регулярно відвідує заклад з приводу профілактичних медичних оглядів та під час хвороби.

Згідно з інформацією адміністрації Харківської гімназії № 35, яку відвідував ОСОБА_4 з 12.08.2019 по 05.06.2023, протягом навчання дитини в закладі мати, ОСОБА_1 , відвідувала батьківські збори, цікавилась поведінкою, успішністю сина, брала участь у навчанні. Батько, ОСОБА_2 , не підтримував зв`язок з класним керівником та адміністрацією закладу, не відвідував батьківські збори, не брав участі у святкових заходах, не цікавився навчанням та поведінкою дитини.

Відповідно до інформації адміністрації Харківського ліцею № 48, де навчається ОСОБА_4 з 25.08.2023, мати, ОСОБА_1 , та бабуся, ОСОБА_5 , постійно підтримують зв`язок з класним керівником. Батько, ОСОБА_2 , не підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією ліцею, інформація про нього відсутня.

30.01.2023 позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 , який фактично виконує обов`язки батька, піклується про ОСОБА_7 та забезпечує необхідне батьківське виховання.

Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України, було проведено співбесіду з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 пояснив, що бачив батька кілька разів, жодної участі у житті сина він не бере. ОСОБА_7 виховує вітчим, ОСОБА_6 , з яким у хлопця склались гарні стосунки, він називає його батьком.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради та надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, що буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, обставини справи свідчать про те, що окреме проживання сина від батька не було домовленістю у родинному колі, а викликано відсутністю належного піклування та турботи про дитину. З 2015 року позивач з сином проживає окремо від відповідача, за весь цей час він не виявляє інтересів до дитини, не бажає його виховувати, дбати про захист його інтересів, сприяти фізичному, духовному розвитку, забезпечувати матеріально та стати справжньою підтримкою, особливо у період повномасштабної війни та соціальної вразливості неповнолітнього.

Відповідач за весь цей час, починаючи з 2015 року, не поцікавився долею дитиною та її потребами.

З викладеного вбачається, що відповідач тривалий час не проявляє до сина жодної батьківської любові та турботи, не спілкується з ним, не цікавиться його долею, станом здоров`я, бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з ним.

Як встановлено із висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_7 відповідатиме інтересам дитини, оскільки ОСОБА_2 свідомо самоухилився від виконання своїх обов`язків.

Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Незалежно від місця проживання та роду занять відповідача, він зобов`язаний постійно приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Суд зазначає, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; недостатнє спілкування з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; ненадання доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьківських прав.

Вищевикладені обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням сина, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , відповідатиме його інтересам.

Статтею 185СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено, що у період з 27.12.2023 по 10.01.2024 він проходив лікування у зв`язку з закритим компресійним зламом тіл хребців 1 ступеню, у зв`язку з чим були витрачені кошти на лікування, зокрема, придбання двох корсетів загальною вартістю 1975 грн.

Суд не ставить під сумнів існування об`єктивних обставин, необхідності здійснення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням, та зважаючи на визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 81, 141, 206, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шумейко Ярослав Віталійович, до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 987,50 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.04.2025.

Головуючий І.М.Демченко