Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3215/25
Номер провадження 2/711/1737/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

18 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаського апеляційного суду в складі Василенко Людмили Іванівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення процесуальних, судових, матеріальних та моральних збитків внаслідок порушень всіх процесуальних норм ЦПК України у справі №706/875/19,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із Черкаського апеляційного суду в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 неустойку за неповернення боргу в сумі 69360 доларів США, судовий збір в сумі 440,40 грн, судові витрати в сумі 4526 грн, матеріальну шкоду в сумі 4048 грн, моральну шкоду в сумі 19760 грн та судові витрати в сумі 280 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/3215/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, зокрема, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частинами 1, 3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом

З аналізу означених норм як матеріального, так і процесуального права, суддя дійшов висновку, що чинним законодавством України не передбачено розгляду в суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

У цьому контексті суддя звертає увагу позивача, що оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій, а також про стягнення із них процесуальних, судових, матеріальних та моральних збитків.

Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, у випадку їх допущення судами (суддями) після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею, колегією суддів) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2025 року в справі № 308/14962/23 (провадження № 61-16135св24), що застосовується суддею до спірних правовідносин з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приписи «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами відповідно цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

Позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України.

У разі надходження позовної заяви з вимогами про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій або про відшкодування завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду (судді) шкоди з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України).

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 454/3208/16-ц та неодноразово підтверджений Верховним Судом, зокрема у постановах від 22 червня 2022 року в справі № 686/21093/20, від 29 червня 2022 року в справі № 686/24767/20, від 02 листопада 2022 року в справі №686/1530/20, від 07 лютого 2023 року в справі № 686/15459/21, від 22 березня 2023 року в справі № 686/10652/21 та від 27 вересня 2023 року у справі № 305/2283/22.

Ураховуючи наведене, вимоги позивача ОСОБА_1 саме до Черкаського апеляційного суду в складі суддів Василенко В.І., Карпенко О.В. та Фетісової Т.Л. про стягнення процесуальних, судових, матеріальних та моральних збитків внаслідок порушень всіх процесуальних норм ЦПК України в справі №706/875/19 не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, оскільки оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Також суддя звертає увагу позивача Шпака В.Г. на те, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути держава, а не суди (судді), оскільки суд не наділений повноваженнями представляти державу в суді за позовом про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя (пункт 28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №688/2479/16-ц).

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, про відмову у відкритті провадження у справі № 711/3215/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Частиною 2 ст.186 ЦПК України передбачено, що про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (частина 3 статті 186 ЦПК України).

Частиною 5 ст.186 ЦПК України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання означеної норми процесуального права, суддя роз`яснює позивачу, що означені вище позовні вимоги, у відкритті провадження у яких суддею відмовлено, взагалі не можуть розглядатися судами.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст. 259, 260, 261, 353, 355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського апеляційного суду в складі Василенко Людмили Іванівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення процесуальних, судових, матеріальних та моральних збитків внаслідок порушень всіх процесуальних норм ЦПК України в справі №706/875/19.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 18 квітня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко