УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 554/2378/23

провадження № 61-3565ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції

в Дніпропетровській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1

до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів в безспірному порядку

з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 21 500 доларів США, що еквівалентно

за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення - у розмірі 885 716,15 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів в безспірному порядку

з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства. прокуратури та суду у розмірі 3 270 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року

змінено, виклавши в такій редакції.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 21500 доларів США, що еквівалентно офіційним курсом НБУ на день винесення рішення - у розмірі

885 716,15 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 3 270 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У березні 2025 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ НП в Дніпропетровській області), із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року

та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати. За результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 26 березня 2025 року касаційну скаргу ГУ НП в Дніпропетровській області залишено без руху. Запропоновано заявникові сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду запропоновано надати документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк ГУ НП в Дніпропетровській області шляхом формування документа у системі «Електронний суд» надало матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме клопотання про відстрочення сплати судового збору.

На обґрунтування клопотання ГУ НП в Дніпропетровській області вказує, на те,

що станом на дату подання клопотання сплатити судовий збір у сумі 26 840,00 грн

не має можливості у зв`язку із тим, що кошторисних призначень на утримання

ГУ НП в Дніпропетровській області у 2025 року недостатньо для оплати

судового збору.

Таким чином, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у вказаній справі, або на інший визначений судом час для сплати

судового збору.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але

не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Доводи заявника не містять безумовних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору,

й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж нового строку. Обставини, пов`язані з фінансуванням установи

чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 у справі

№ 0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що відстрочення за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним

є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником за для сплати судового збору та причини, з яких такі дії

не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 у справі

№ 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів

з метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки незадовільне матеріальне забезпечення суб`єкта владних повноважень,

не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно, вимоги ухвали Верховного Суду від 26 березня 2025 року заявником

не виконані.

За таких обставин, заявникові, на виконання вимог ухвали Верховного Суду

про залишення касаційної скарги без руху, необхідно сплатити судовий збір

за подання касаційної скарги, на підтвердження сплати судового збору надати суду документ, що підтверджує його сплату, документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону

або обґрунтувати підстави відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що недоліки касаційної скарги не були усунуті заявником у повному обсязі, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, викладених в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2025 року, та повідомити про це заявника.

Керуючись частиною другою статті 127, статтями 136, 185, 389 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції

в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник