РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 шляхом використання системи «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про купівлю-продаж електричної енергії №10-11018/24 від 11.10.2024 за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, вироблену в жовтні 2024, в сумі 9558,02 грн, а також стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 11.10.2024 вона уклала з відповідачем договір купівлі-продажу №10-11018/24 електричної енергії за «зеленим» тарифом приватного господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами договору ТОВ «Житомирська енергопостачальна компанія»взяло на себе зобов`язання купувати електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором, на підставі звітів про покази засобів обліку та Актів приймання передавання товару, сплачувати споживачу неустойку (пеню) у разі прострочення платежів за отриману електричну енергію.

ОСОБА_1 зауважує, що відповідно до акту за жовтень 2024 року згенерований обсяг електричної енергії в розмірі 1771 кВт/год, що в грошовому еквіваленті склало 9558,02 грн, проте відповідач станом на день звернення з позовом до суду не сплатив заборгованість за надані послуги.

Позивач вказує, що 10.12.2024 вона направила на адресу відповідача досудову вимогу про сплату коштів, проте листом від 17.12.2024 відповідач фактично відмовив їй у сплаті заборгованості.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Згідно з ухвалою судді від 30.12.2024 позовну заяву було залишено без руху.

16.01.2025 згідно з ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22.01.2025 з використанням системи "Електронний суд" від представника відповідача Рудзея Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 35-37), в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи заперечення проти позову вказує, що між сторонами укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії №10-11018/24 від 11.10.2024, предметом якого є обсяг, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. Посилаючись на Правила роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 05.10.2022 року №1272), вказав, що в разі якщо обсяг електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, спожитої на власні потреби цього домогосподарства дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

У відзиві вказано, що постачальник універсальних послуг повинен здійснювати розрахунки із споживачем за згенеровану електричну енергію за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом з урахуванням наявності обсягів електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, спожитої на власні потреби, якщо у споживача відсутнє споживання електричної енергії, то відсутня і різниця між обсягами виробленої та спожитої електричної енергії таким приватним домогосподарством. Тобто в такому разі відсутній сам предмет договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Представник відповідача зауважує, що відповідно до роз`яснення з питань сонячної генерації у приватних домогосподарствах, які найчастіше виникають у зв`язку з прийняттям змін до Правил роздрібного ринку електроенергії, розміщеному на офіційному сайті НКРЕКП від 20.12.2022 року, пунктом 2 надано роз`яснення питання щодо округлення показників, згідно з якими покази лічильника в індивідуальних побутових та малих не побутових споживачів мають зчитуватись в цілих кВт/год.

Показники надані оператором системи розподілу, яким є АТ «Житомиробленерго», не можуть бути змінені постачальником електричної енергії ТОВ «Житомирська обласна енергетична кампанія», а відтак товариство діяло в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник ОСОБА_2 звертає увагу на норми спеціального законодавства, що регулюють відносини у сфері енергетики та комунальних послуг, зокрема, Закон України "Про ринок електричної енергії", Закон України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Закон України «Про Національну комісію», що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Правила роздрібного ринку електричної енергії, Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у відповідній сфері, натомість позивач в позовній заяві посилається виключно на нормах цивільного законодавства.

27.01.2025 ОСОБА_1 направила відповідь на відзив (а.с. 42-45), в якому вказала, що доводи, викладені в ньому, є безпідставними та відповідають фактичним обставинами справи, загалом зводяться до довільного цитування норм законодавства у сфері зеленої енергетики.

Позивач зазначила, що безпідставним є посилання у відзиві на те, що за жовтень 2024 за її домогосподарством відсутнє споживання електричної енергії, оскільки відповідно до звіту про обсяги та напрями перетоків електричної енергії за адресою Житомирська область, Коростенський район, с. Діброва, вул. Центральна, 9, який підписаний нею та представником ТОВ «ЖОЕК» за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 прийнято 5,00 кВт/год; віддача (вироблено електричну енергію) 1776,00 кВт/год, сальдо складає 1771, кВт/год. Зі змісту акту купівлі-продажу електричної енергії №У00040357 від 31.10.2024, який підписаний відповідачем та позивачем, за електроенергію вироблену домогосподарством позивача, ТОВ «ЖОЕК» зобов`язане сплатити 9558,021 грн, а також податки ПДФО у сумі 2137,20, що складає 18% від вартості та 178,10 грн військового збору, що становить 1,5% від суми.

Позивач зазначає, що відповідач умови укладеного договору купівлі-продажу не виконує, порушує вимоги нормативно-правових актів, що регулюють такі правовідносини, а відтак позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

Відповідно до ухвали суду від 29.01.2025 в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська енергопостачальна компанія» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено (а.с. 48).

05.02.2025 представник відповідача направив додаткові пояснення (а.с. 50-51), в яких вказав, що ПрАТ «НЕК «Укренерго», з яким відповідачем укладений договір, зобов`язане відшкодовувати вартість послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії за альтернативних джерел, проте такі розрахунку здійснюються не в повному обсязі, зокрема за червень-грудень 2024 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» здійснило розрахунок лише на рівні 29,9 %, натомість відповідачем, в тому числі за власний рахунок, виплачено кошти власникам генеруючи установок на рівні 51 % від нарахованої суми.

Представник ОСОБА_2 звертає увагу суду, що у відповідача відсутня фінансова можливість за рахунок власних коштів виплатити за придбану електроенергію, зокрема, за жовтень 2024 року, лише після забезпечення ПрАТ «НЕК «Укренерго» відшкодування вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, ТОВ «ЖОЕК» невідкладно проводить розрахунки. З позивачем частково проведений розрахунок, зокрема 23.12.2024 сплачено 3617,71 за жовтень 2024; 30.12.2024 виплачено 2855,22 за листопад 2024; 30.01.2025 оплачено 1925,532 за грудень 2024.

05.02.2025 представник відповідача Рудзей Ю.В. направив заяву, в якій просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с. 59) .

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 11.10.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомирська енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ «ЖОЕК») укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24 (а.с. 16-17).

Згідно з п. 1 договору ОСОБА_1 має право продавати ТОВ «ЖОЕК» електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач взяв на себе зобов`язання купувати у позивача електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором.

Відповідно до абз. 1 п. 2.3 договору споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам.

В пунктах 4.1 - 4.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства, на рахунок Споживача, відповідно до заяви-повідомлення. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки 11.10.2024 року «зелений» тариф за цим договором становив 6,7043 грн.

Пунктом 4.6 договору визначено, що постачальник універсальних послуг щомісячно до 12 числа місяця, наступного за розрахунком, формує Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії (Додаток №1 до договору) на основі даних, отриманих від оператора системи, та Акт купівлі-продажу електричної енергії (додаток №2 до договору) (за необхідності) і надає їх побутовому споживачу, у тому числі в електронному вигляді, для підписання.

Відповідно до п. 7 договору спори, що можуть виникнути під час користування електричною енергією, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку.

Зі змісту звіту про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за жовтень 2024 року та акту згідно договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24 від 11.10.2024 споживачем ОСОБА_1 передано, а ТОВ «ЖОЕК» прийнято у розрахунковому періоді за жовтень 2024 року 1771 кВт/год електричної енергії, вартість «зеленого» тарифу 6,7043 грн за кВт/год (без ПДВ), вартість 11873,32, з яких 2137,20 ПДФО та 178,10 військовий збір, сума до виплати 9558,02 грн (а.с. 8).

На досудову вимогу ОСОБА_1 від 10.12.2024 відповідач листом №2747-015 від 17.12.2024 повідомив, що немає фінансової можливості на погашення суми заборгованості у зв`язку з неповним перерахуванням коштів зі сторони ПрАТ «НЕК «Укренерго», повний розрахунок за надану електричну енергію буде здійснений після надходження коштів (а.с. 9, 10).

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду

Щодо клопотання про закриття провадженні у справі

05.02.2025 представник відповідача Рудзей Ю.В. направив заяву, в якій просить закрити провадження у справі (а.с. 59), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В заяві вказано, що відповідач 23.12.2024 сплатив на рахунок позивач за електричну енергію за жовтень 2024 року в сумі 3617,71 грн, позивач звернулась з позовом до суду 20.12.2024, заяву про зменшення розміру заборгованості з урахуванням сплаченої суми не подала, що свідчить про відсутність предмету спору та зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами.

Підстави закриття провадження у справі визначені в статті 255 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщ о відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

У цій справі предметом заявленого позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за надану електричну енергію у розмірі 9558,02 грн.

Відповідачем долучено платіжну інструкцію №984293539 від 23.12.2024 про сплату відповідачем за договором купівлі продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом за жовтень 2024 року в сумі 3617,71 грн (а.с. 57).

Крім того, суд звертає увагу представника відповідача, що позивач звернулась до суду з використанням системи "Електронний суд" 20.12.2023, позов зареєстрований 23.12.2024, квитанція про часткове погашення заборгованості відповідачем датована 23.12.2024.

За таких обставин, суд не вбачає правових пістав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки судом не встановлено таких обставин, за яких можна стверджувати, що між сторонами відсутній предмет спору, а відтак в задоволенні заяви про закриття провадження слід відмовити.

Щодо розгляду спору по суті

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» та низкою підзаконних нормативних актів.

Предметом розгляду в цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення боргу з продажу електричної енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Абзацом 18 частини 1 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю.

У п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.

За змістом пп. 3.3.4 пункту 3.3 «Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, чинній на момент укладення договору), постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).

Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.

Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.

Відповідно до пп. 11.3.3 п. 11.3 «Особливості постачання електричної енергії в умовах використання відновлюваних джерел енергії» ПРРЕЕ, купівля електропостачальником універсальної послуги у побутового споживача, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства електричної енергії, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, здійснюється на підставі укладеного між ними договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, який оформлюється сторонами у формі додатка до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, зазначено, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/19.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність у сторін договірних правовідносин щодо купівлі-продажу електричної енергії з кореспондуючими правами та обов`язками, які сторони не заперечують.

Посилання відповідача на невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» фінансових зобов`язань перед відповідачем, як на підставу невиконання останнім зобов`язань перед позивачем, суд вважає безпідставним, оскільки згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З наведеного вбачається, що кредитор не має нести негативні наслідки відносин боржника з його контрагентами. Крім того, вступаючи у договірні відносини, боржник несе ризики можливої відсутності на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, та відсутності у нього необхідних коштів.

Є безпідставними посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, оскільки невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» укладеного з відповідачем договору не є підставою для невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем за відповідним договором, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі № 910/9905/21 та у постанові Касаційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 910/14453/21.

Отже, судом установлено, що між сторонами виникли договірні відносини, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач належним чином умови договору не виконує, вчасно грошові кошти не сплачує, станом на 20.12.2024 за відповідачем рахувалась прострочена заборгованість у сумі 9558,02 гривень.

Представник відповідача до додаткових пояснень від 05.02.025 долучив платіжні інструкції про сплату відповідачем за договором купівлі продажу електричної енергії за «зеленим» арифом за жовтень 2024 року в сумі 3617,71 грн 23.12.2024, за листопад 2024 - 2855,22 грн 30.12.2024, за грудень 2024 -1925,53 грн 30.01.2025 (а.с. 55-57).

Таким чином, наданими представником відповідача доказами підтверджується, що в день реєстрації в суді позовної заяви, яка була згенерована 20.12.2024 в системі "Електронний суд", заборгованість за договором була частково сплачена в сумі 3617,71 грн. Матеріалами справи не підтверджується, що станом на день ухвалення судового рішення заборгованість сплачена в повному обсязі. Суд не враховує в рахунок сплати заборгованості платежі в сумі 2855,22 грн та 1925,53 грн, оскільки зі змісту платіжних доручень вбачається, що ці проплати проведені за інші місяці - за листопад і грудень 2024 відповідно, позивач заявила вимогу про сплату боргу лише за жовтень 2024.

Отже, на підставі встановлених обставин справи з урахуванням сплаченої частини заборгованості за жовтень 2024 року в сумі 3617,71 грн, з відповідача на користь позивача підлягає сплаті заборгованість в розмірі 5940,31 грн (9558,02-3617,71).

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з правилами пунктів 1, 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині 3 статті 142 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження заявлених до стягнення позивачем витрат з надання правничої допомоги адвокатом Михайліченко І.О. позивачем надано:

- копію договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024, відповідно до п. п. 3.1, 3.5 якого передбачено, що клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному домовленістю сторін, виплати та розрахунки адвокатського гонорару визначаються в додатковій угоді, яка підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору;

- копію Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024, згідно з якою передбачено, що клієнт сплачує вартість послуг, зазначених в п.п. 1-2 цієї угоди в розмірі 7000,00 грн;

- копію актів №1 та № 2 приймання-передачі наданої правової допомоги відповідно до договору №9/2/24 від 01.11.2024;

- копію квитанції №1-9/2/24 від 19.12.2024 про оплату ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 7000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024 (а.с. 12-15).

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в додаткових поясненнях у справі не висловлював заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, яка заявлена позивачем до стягнення.

Враховуючи категорію і складність цієї справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, ціну позову, обсяг робіт, виконаних адвокатом; тривалість розгляду справи; з огляду на те, що суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог; позивач поніс витрати з надання професійної правничої допомоги; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. Фактично витрати на правничу допомогу, які заявлені позивачем до стягнення, складаються із ознайомлення адвокатом з вимогами позивача та доказами, які були надані на їх підтвердження, підготовкою позовної заяви, збору доказів, які підлягають долученню до неї, а відтак отримання позивачем компенсації за такі витрати є його гарантованим правом, а тому суд вважає такі витрати дійсними та необхідними. На переконання суду заявлена сума не є завищеною або такою, що явно не співмірна із наданими адвокатом послугами. Суд враховує, що відповідач частково сплатив борг в день подачі позовної, після звернення позивача до адвоката, а відтак на підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України судом не встановлено підстав для стягнення таких витрат частково.

За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача 7000,00 грн на відшкодування витрат з надання професійної правничої допомоги.

На підставі ст. 141, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач частково сплатив борг в день звернення позивачем з позовом до суду, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн, який є мінімальним.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268, 280-289, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія»на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24 від 11.10.2024 в розмірі 5940,31 грн, а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія», місцезнаходження: м. Житомир, майдан Перемоги, 10; .

Суддя О.В. Стрілецька