БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/225/25
Провадження №2/730/158/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" квітня 2025 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Данько О.В.

з участю секретарів судового засідання - Граб С.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Лук`яненко Р.В.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Полях Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчий комітет Борзнянської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 від якого мають спільного сина ОСОБА_4 . До липня 2022 року вони всі разом проживали за адресою АДРЕСА_1 . Через непорозуміння у сім`ї він залишив ОСОБА_3 з сином. У жовтні 2022 року у дитини почалися проблеми зі здоров`ям. Вона проходила лікування у Бахмацькій ЦРЛ, КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» та НДСЛ «Охматдит», де 05.11.2022 дитину прооперували. До 13.03.2023 з ОСОБА_5 перебувала мати. ОСОБА_3 перебуваючи з дитиною у лікувальному закладі не здійснювала належний догляд з нею, порушувала порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, постійно влаштовувала сварки. Неодноразово збирався медико-психологічний консиліум, де розглядалось питання поведінки матері. З цього приводу на ОСОБА_3 був складений протокол за ч. 1 ст.184 КУпАП. З 13.03.2023 по 26.07.2023 позивач перебував із сином на лікуванні в НДСЛ «Охматдит», нарікань зі сторони медичного персоналу не було. Він виконував всі рекомендації, не порушував порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі. Після повернення з лікарні син проживає з позивачем в АДРЕСА_2 . Позивач займається вихованням дитини та утримує її матеріально. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє материнської турботи, не турбується про його фізичний та духовний стан, не бере участі у його вихованні та утриманні.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Також, позивач пояснив, що ОСОБА_3 почала йому зраджувати і вони розійшлися. Син ОСОБА_6 залишився проживати з нею. Вони домовились, що будуть з дитиною кожен по два дні. Через декілька місяців вона забрала сина та поїхала у невідомому напрямку. Одного дня йому зателефонували з лікарні та повідомили, про тяжку хворобу сина, і що мати відмовляється від госпіталізації. Коли ОСОБА_5 прооперували з ним у лікарні була мати, потім вона поїхала, а він доглядав за сином. Після того, повернення з лікарні син постійно проживає з ним та його батьками, які і допомагають у вихованні. Останній раз відповідачка приїздила до ОСОБА_5 у 2024 році на день народження. Наразі вона не цікавилася життям та здоров`ям дитини, не допомагає матеріально.

Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстраційного обліку (поштове відправлення повернулось із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою). Крім того, була повідомлена про судовий розгляд шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади України, проте, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі чи про відкладення розгляду справи до суду не подала, відзиву на позов не подавала.

Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_4 займається його батько. З липня 2023 року саме він перебував з дитиною у лікарняних закладах. До того часу з хлопчиком була мати і від їх адміністрації постійно надходили скарги на відповідачку. Після повернення з лікарні, мати з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні, матеріально не забезпечує. Після того, як ОСОБА_3 залишила сина, було визначене місце проживання дитини з батьком, щоб він міг отримувати соціальні виплати, на дитину, оскільки, відповідачка їх отримувала та використовувала на власні потреби. Вона уникала спілкування з працівниками Служби, постійно змінювала номери телефону, її доводилось розшукувати. ОСОБА_3 була присутня на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Намагалась виправдати свою поведінку та говорила, що сім`я батька дитини чинить їй перешкоди у спілкуванні. Водночас, пояснити чому не може виховувати та утримувати сина не змогла.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 березня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

За наявності до того підстав, зі згоди позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , разом з батьком.

Відповідно до медичного висновку №1 КЗ БРР ЦПМСД Борзнянського району про дитину - інваліда віком до 18 років (направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, опікуна) від 13.02.2023, у ОСОБА_4 наявне захворювання, яке дає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. (а.с. 12).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2023 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Постановою суду встановлено, що ОСОБА_3 , 13 березня 2023 року по АДРЕСА_3 , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по догляду за малолітньою дитиною ОСОБА_4 2021 р.н., що виразилось у неналежному догляді за дитиною під час проходження лікування у НДСЛ «Охматдит». (а.с. 11).

За змістом повідомлень НДСЛ «Охматдит» № 1125/02.1-10/-23 від 26.04.2023 та №1485/02.1-10/-23 від 07.06.2023 Службі у справах дітей та сім`ї Борзнянської міської ради Чернігівської області, на стаціонарному лікуванні у відділенні онкології з 04.11.2022 перебуває дитина ОСОБА_4 . За запитом лікарів відділення відомо, що на лікування дитину було направлено Чернігівською обласною дитячою КЛ. У відділення екстренної медичної допомоги і планового прийому хірургічних хворих НДСЛ «Охматдит». Дитину привіз батько ОСОБА_1 . Мати дитини ОСОБА_3 перебуваючи з хлопчиком на лікуванні у відділенні не виконувала належний догляд за дитиною, порушувала порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, курила електронні сигарети у палаті відділення, постійно влаштовувала сварки сусідки по її палаті писали скарги. Неодноразово був медико-психологічний консиліум щодо поведінки матері. 13.03.2023 на матір дитини був виклик ювенальної поліції Шевченківського району м. Києва. З 13.03.2023 під час стаціонарного лікування по догляду за дитиною перебував його батько ОСОБА_1 , який турбувався про дитину, виконував рекомендації лікарів, не порушував порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, виконував всі свої батьківськи обов`язки. Зі слів батька дитини, виплати на дитину отримує мати та всі гроші залишаються у неї. Просили здійснити інспектування родини для з`ясування даних обставин та перевірити, чи належним чином виконуються батьківськи обов`язки. (а.с. 15-16).

Згідно з випискою № 11060 від 26.07.2023 із медичної картки стаціонарного хворого НДСЛ «Охматдит» на ОСОБА_4 , він знаходився у закладі на стаціонарному лікуванні з 04.11.2022 по 26.07.2023. Де був прооперований (а.с. 13-14).

Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області № 105 від 29.08.2023, затверджений висновок про визначення місця проживання малілітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 . Вказане питання було вирішене на підставі заяви батька. (а.с. 17-18).

У своїх письмових поясненнях адресованих Службі у справах дітей Борзнянської міської ради від 10.01.2025 ОСОБА_3 заперечує факт невиконання нею батьківських обов`язків, зазначивши, що батько дитини за допомогою працівників соціальних служб перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що наразі немає можливості надавати матеріальну допомогу сину. Зобов`язується приймати участь у його вихованні. Вважає, що чоловік хоче відібрати у неї сина, щоб уникнути мобілізації.

На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Борзнянської міської ради 21.01.2025, ОСОБА_3 дала аналогічні пояснення та пояснила, що останній раз вона бачила сина на його день народження, пояснити причини через які вона не приймає участі у житті дитини не змогла. З питання встановлення їй порядку участі у виховання сина та усунення перешкод у спілкування з ним, вона не зверталась. Їй не відомо про стан здоров`я дитини, з лікарями вона не спілкується, причини цього не пояснила.

Староста Ядутинського старостинського округу ОСОБА_7 на вказаному засіданні, повідомила, що вихованням, лікуванням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_4 займається його батько, баба та дід.

ОСОБА_1 за місцем роботи та проживання має позитивні характеристики. За характеристикою Ядутинського старостинського округу Борзнянської міської ради, від 09.12.2024 саме позивач займається вихованням сина. У цьому йому допомагають його батьки. При цьому мати дитини ОСОБА_3 , не відвідує сина, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям та здоров`ям.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання позивача, яке проводилось 17.01.2025 за адресою АДРЕСА_2 , у домоволодінні проживає позивач з дитиною та батьки позивача, умови проживання задовільні, дитина виглядає життєрадісно.

Відповідно до довідки Ядутинської лабораторії ЗПСМ від 10.12.2024, ОСОБА_1 постійно звертається до медичного закладу для проведення медичного огляду, обстежень та медичною допомогою для сина ОСОБА_4 . З кінця 2022 року мати дитини присутня не була.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знайома із сім`єю позивача, працює медсестрою у місцевій амбулаторії та їй відомо, що коли сторони у справі розійшлися, мати забрала дитину з собою. Коли хлопчик захворів, баба та батько здійснювали його догляд у лікарні. Наразі дитина проживає з батьком. ОСОБА_9 вона давно не бачила в селі і їй відомо, що дитину вона не відвідує.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що він товаришує з позивачем, доводиться хрещеним батьком ОСОБА_5 і йому відомо, що сторони у справі розійшлися через те, що відповідачка вела аморальний спосіб життя. Вона забрала дитину та поїхала з військовими, хлопця всюди возила за собою. Коли дитині діагностували хворобу, деякий час з нею була мати, потім весь час батько, з яким дитина наразі і проживає. Відповідачці не перешкоджають спілкуватись із сином, проте він вже тривалий час не бачив її у селі або щоб вона приїздила відвідати ОСОБА_5 . Під час спілкування, ОСОБА_6 ніколи не згадує матір.

Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області № 9 від 22.01.2025, затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 . (а.с. 19-20).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За змістом п. 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Установлені в процесі судового розгляду обставини свідчать про винну поведінку та свідоме ухилення ОСОБА_3 від виконання свої батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_4 .

Відповідачка усвідомлено нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не бере участі у його вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує дитину матеріально у добровільному порядку. ОСОБА_3 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_5 , фактично переклавши їх на батька - ОСОБА_1 .

Висновок виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її дитини, узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 протягом тривалого часу безпричинно та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо сина ОСОБА_4 , а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо нього.

Також, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини ОСОБА_4 , оскільки, не дивлячись на те, що з огляду на вік та стан здоров`я, дитина потребує материнської турботи, любові та ретельного догляду, мати не виявляє бажання виправити ситуацію, не переймається здоров`ям, розвитком та майбутнім своєї дитини.

У судове засідання відповідачка не з`явилась, будь яких доказів на спростування позовних вимог та підтвердження того, що їй чинять перешкоди у спілкуванні з дитиною не надала. Відомості про те, що відповідачка зверталася до уповноважених служб із заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною чи у визначенні способу її участі у вихованні дитини у процесі судового розгляду не здобуто.

Водночас, суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 169 СК України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 150, 164-166, 169, 171, 180-184 СК України, ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчий комітет Борзнянської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складений 17 квітня 2025 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Орган опіки та піклування Борзнянської міської ради Чернігівської області, м.Борзна, вул.П.Куліша,104 Чернігівської області, .

Суддя О.В. Данько