"18" квітня 2025 р. Справа № 363/1591/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP - «BitCapital» (юридична особа-нерезидент) про визнання договору позики недійсним,

встановив:

пред`явлену позовну заяву ухвалою суду від 31 березня 2025 року залишено без руху, оскільки її подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України і встановлено для усунення недоліків строк не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Як вбачається із довідки про доставку електронного документу від 31 березня 2025 року, копію вказаної ухвали представник позивача в своєму електронному кабінеті отримала 01 квітня 2025 року.

Однак, у встановлений судом строк позовну заяву, яка б відповідала вимогам статей 175 ЦПК України не подано та недоліки не усунуто.

Так, згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно ч.ч. 2, 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, в додатках до позовної заяви зазначено про долучення до неї копії паспорту позивачки, її РНОКПП, однак фактично вказані документи в додатках до позову відсутні.

Також в позовній заяві є посилання на пред`явлену до позивача вимогу щодо погашення заборгованості за договором позики «Експрес» №-468994 від 26 грудня 2024 року та направлену позичальником претензію на офіційну електронну пошту info@bitcapital/. Однак, всупереч зазначеному такі документи в матеріалах позову відсутні й суду не надані.

Крім того, в позові викладено взаємовиключні обставини.

Зокрема, з одного боку зазначено про те, що позивачка згоди на укладення договору позики не надавала та його не підписувала, про існування якого не знала та не мала до нього доступу.

У той же час, з іншого боку в позові зазначено про підписання та укладання позивачкою договору позики та наявності особистого кабінету в сервісі «BitCapital».

Також суд звертає увагу й на те, що в позові не зазначено, чи мало місце повне або часткове виконання умов договору позики сторонами і в якій частині.

При цьому, з огляду на твердження позивачки про те, що договору позики вона не укладала, незрозумілим є походження долученої до позову копії договору позики «Експрес» №-468994 від 26 грудня 2024 року, зокрема, де та в який спосіб його отримано, а також де знаходиться його оригінал (в якої особи, а у разі, якщо це електронний документ, то на якій веб-сторінці він знаходиться, тощо).

Не зазначено в позові також і того, в який спосіб та які персональні дані позивачки отримано та використано відповідачем для створення особистого електронного кабінету в сервісі «BitCapital» та для оформлення зазначеного договору позики.

Втім, з посиланням на вказані обставини, в позові порушено питання про визнання договору позики «Експрес» №-468994 від 26 грудня 2024 року недійсним.

Згідно правового висновку викладеного в п.п. 120, 233-236 постанови ВП ВС від 27 листопада 2024 року у справі №204/7017/17, недотримання письмової форми правочину, що підлягає нотаріальному посвідченню, в частині його підписання свідчить про його неукладеність, тоді як недотримання вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення - про його нікчемність.

Відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність.

Таким чином, неукладеність договору у зв`язку з недотриманням встановленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису).

Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати.

Відтак, слід відрізняти неукладеність договору від його недійсності, коли допущено певні порушення законодавства в момент укладання договору.

Отже, у позові викладено взаємовиключні обставини, як про укладення договору, так і про його недійсність.

За таких обставин, у випадку неукладеності договору позики позивачці слід обрати такий спосіб захисту, який відповідатиме фактично виниклим спірним правовідносинам сторін.

Враховуючи вказане, представник позивача мала усунути вказані недоліки позовної заяви, шляхом подання:

- належним чином завірених документів, зокрема: паспорту та РНОКПП позивачки, вимоги щодо погашення заборгованості за договором позики «Експрес» №-468994 від 26 грудня 2024 року, а також направлену позичальником претензію на офіційну електронну пошту info@bitcapital/;

- уточненої позовної заяви із викладенням повних та належних обставин справи та з обранням належного способу захисту залежно від фактично виниклих спірних правовідносин та порушених прав позивача.

Разом з тим, у встановлений судом строк позовну заяву, яка б відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України не подано та недоліки не усунуто, що є підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву визнати неподаною та повернути представнику позивача.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для цього.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя