Справа № 188/1057/24
Провадження № 2/188/408/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Місюри К.В.

з участю:

секретаря судового засідання Лисяк А.Є.

представника позивача Карпиш В.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Петропавлівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ) просить стягнути з ОСОБА_1 (с. Богинівка Синельниківського району Дніпропетровської області) заборгованість за договором № б/н від 05.01.2023р. станом на 10.04.2024р., яка складається із заборгованості за: тіло кредиту 35 495, 75 грн., відсотки за користування кредитом 7 510, 04 грн., та судовий збір в сумі 2 422, 40 грн. Загальна сума стягнення, без урахування судового збору, складає 43 005, 79 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № б/н від 05.01.2023р. щодо своєчасної оплати коштів за користування кредитом у встановлений договором строк.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідач особисто звернувся до відділення банку для отримання кредитних коштів, де йому роз`яснили всі умови договору, на які він погодився, підписавши електронним підписом всі документи та отримавши кредитні кошти. Крім того, відповідач добросовісно виконував свої зобов`язання щодо повернення коштів до листопада 2023 року, а потім припинив це робити з невідомих причин.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на ті обставини, що ніякого паперового договору з позивачем він не підписував, отже жодних відносин між ними не існує. Зазначив також, що гроші, які перебували на картці АТ КБ «ПриватБанк», яку він отримав у відділенні банку 05.01.2023 року, він вважав подарунком банку. Він дійсно почав ними користуватись, купивши одразу собі мобільний телефон, і по можливості клав гроші назад на карту. Також відповідач зазначив, що не вважає відносини, що склалися між ним та банком, кредитними, оскільки кредитного договору в письмовій формі він не підписував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг 05.01.2023 року ОСОБА_1 було заповнено та підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

З тексту даної заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

05.01.2023 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначаються відсотки за користування кредитом, що підлягають стягненню. Отже, з підписаного договору вбачається право банку на нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019р. № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії - 11/26, тип Карта «Універсальна» GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

Позивачем підтверджується, а відповідачем в свою чергу не заперечуються обставини користування кредитним лімітом та вчинення операцій, що підтверджується випискою по рахунку.

Позивач посилається на обставини неповернення відповідачем кредиту у встановлений в спірному Договорі строк та борг відповідача за користування кредитом станом на 10.04.2024р. в розмірі 43 005, 79 грн., що і є причиною спору.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 05.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

05.01.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка (40,8% річних для карт Універсальна GOLD), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (81,6% річних для карт Універсальна GOLD). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За таких обставин, суд вважає, що підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 10.04.2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 43 005, 79 грн.

Отже, після 05.01.2023 року між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме: згідно п. 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач, в свою чергу, користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором та випискою за рахунком.

Отже, судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», не довів відсутність заборгованості.

Посилання відповідача на відсутність будь-яких договірних відносин із позивачем та відсутність у нього обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, суд розцінює як ухилення від відповідальності та небажання виконувати своє обов`язки, відповідно до укладеного договору, який судом не визнаний недійсним або неукладеним, і відповідно, його умови є такими, що підлягають виконанню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження юридичної особи: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.01.2023 року у розмірі 43005,79 грн.(сорок три тисячі п`ять гривень 79 копійок), що складається з наступного:

- 35495,75 грн.- заборгованість за тілом кредиту ;

- 7510,04 грн. -заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження юридичної особи: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра