Справа № 2-6997/11
Провадження № 4-с/175/10/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Войтуха О.М.

з участю секретаря Радонського М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Войтуха О.М. у розгляді матеріалів скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції(м. Одеса), ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувають вищевказані матеріали скарги.

16 квітня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Войтуха О.М. з підстав відсутності неупередженості та безсторонності у розгляді зазначеної скарги, оскільки заінтересована особа вважає, що скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції(м. Одеса), ОСОБА_1 на дії державного виконавця прийнято з порушенням норм процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення відводу.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися.

Оскільки заву про відвід судді подано в день слухання справи, заява про відвід судді не підлягає передачі до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу, для розгляду заяви про відвід.

Дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року визначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п. 66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

На думку суду, заінтересованою особою не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у вказаній справі. Доводи, викладені в заяві про відвід судді, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

При цьому, жодного переконливого доказу про заінтересованість судді у розгляді даної справи чи її упередженості щодо когось зі сторін не надано.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Фактично ОСОБА_1 висловив свою незгоду з процесуальними рішеннями судді у вказаній справі, що в розумінні ч. 4 ст.36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

За умовами ч. 3, ч. 4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду вказаної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви ОСОБА_1 про відвід не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, оскільки передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-40, 247, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Войтуха Олександра Михайловича у цивільній справі № 2-6997/11 (провадження № 4с-175/10/25) за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції(м. Одеса), ОСОБА_1 на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2025 року.

Суддя О.М. Войтух