Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 693/154/25

Провадження № 2/185/3615/25

14 квітня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2025 р. позивач за допомогою системи "Електронний суд" звернувся до Жашківського районного суду Черкаської областііз вищезазначеним позовом, ухвалою якого від 05 лютого 2025 справу було передано за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

10.03.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу, дану справу розподілено на суддю Бабія С. О., ухвалою якого 11.03.2025 р. у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позов обґрунтовано тим, що 14.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4261997, шляхом підписання електронним підписом позичальника. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у розмірі 6 000,00 грн.

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 4261997.

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором № 4261997.

Відповідно до розрахунку заборгованості, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4261997 у сумі 26 037,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 19 575,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 462,00 грн - заборгованість за комісіями.

Крім того, 30.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 75712273, шляхом підписання електронним підписом позичальника. Відповідно до умов цього договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн.

30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 75712273.

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором № 75712273. Відповідно до розрахунку заборгованості, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 75712273 у сумі 21 747,11 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 14 510,45 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 204,45 грн - інфляційні збитки; 32,21 грн - 3% річних.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за договорами № 4261997 від 14.08.2021 та № 75712273 від 30.05.2021, позивач просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості 47 784,11 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надав. Відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4261997. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у розмірі 6 000,00 грн, який позичальник зобов`язується повернути разом з процентами за користування кредитом.

У подальшому, 29.11.2021 ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором № 4261997 від 14.08.2021.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором № 4261997 від 14.08.2021.

Крім того, 30.05.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 75712273. Відповідно до умов даного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн, який позичальник зобов`язується повернути разом з процентами за користування кредитом.

У подальшому, 30.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором № 75712273 від 30.05.2021.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором № 75712273 від 30.05.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договорами в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитами, відповідач порушує зобов`язання за даними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та, згідно з матеріалами справи, має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр», яке є правонаступником позикодавців, у загальному розмірі 47 784,11 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позик чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості:

- за Договором № 4261997 від 14.08.2021 у розмірі 26 037,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 19 575,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 462,00 грн - заборгованість за комісіями;

- за Договором № 75712273 від 30.05.2021 у розмірі 21 747,11 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 14 510,45 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 204,45 грн - інфляційні збитки; 32,21 грн - 3% річних.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 13000 гривень, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Судом встановлено, що між позивачем та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було укладено Договор № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, на виконання заявки на надання юридичної допомоги № 624 від 02.12.2024року за яким було надано правові (юридичні) послуги по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача, загальною вартістю 13 000 грн.

Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження №61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В постанові №908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

На думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 4500 грн., що на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4261997 від 14.08.2021 та Договором про надання споживчого кредиту № 75712273 від 30.05.2021, у загальному розмірі 47 784,11 грн. (сорок сім тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні одинадцять копійок), понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя С. О. Бабій