Справа № 615/131/25
Провадження № 2/615/127/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/131/25

за позовом ОСОБА_1

до Валківської міської ради Харківської області

про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась через представника ОСОБА_2 до Валківського районного суду Харківської області з позовом до Валківської міської ради Харківської області, у якому просить визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_3 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача , ОСОБА_4 . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 . Спадщину після його смерті прийняли в рівних частках його діти ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . До складу спадкового майна після смерті батька ввійшли земельна ділянка площею 5,68 га з кадастровим номером :02:000:0042, земельна частка (пай) розміром 0,11 умовних кадастрових гектарів з земель, що перебували у колективній власності агрофірми «Сніжків» та житловий будинок. Брату позивача ОСОБА_3 визначено ІІ групу інвалідності та визнано непрацездатним безстроково. Після смерті батька позивач була призначена опікуном над своїм братом ОСОБА_3 відповідно рішення №2 опікунської ради при Сніжківській сільській раді. В 2019 році стан здоров`я ОСОБА_3 став погіршуватися, останній потребував постійної підтримки спеціалістів, а тому за рекомендації лікарів позивач оформила документи на поселення брата до КУ «Ржавецького психневрологічного інтернату», адже самостійно надавати допомогу брату ОСОБА_1 не могла, через загострення його хвороб. У зв`язку з цим місце реєстрації брата було змінено з адреси АДРЕСА_1 , на адресу АДРЕСА_2 . Однак з початком повномасштабного вторгнення, 04.03.2022 року, за погодженням з братом, позивач разом з донькою виїхала за кордон, так як на той час з родиною своєї доньки проживала у м. Харкові, який був та й наразі перебуває під постійними обстрілами з боку російської федерації.16.06.2023 року позивач приїздила до України провідати брата. ІНФОРМАЦІЯ_3 знову вибула за кордон. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер у віці 53 років. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частини земельної ділянки площею 5,68 га з кадастровим номером :02:000:0042,1/3 частини земельної частки (паю) розміром 0,11 умовних кадастрових гектарів з земель, що перебували у колективній власності агрофірми «Сніжків» та 1/3 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . 18.11.2024 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 №161/2024 та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Рідна сестра позивача та померлого ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , спадщину після смерті брата не прийняла та на неї не претендує наміру звертатися до суду з заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не має. Як зазначила позивач, у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата у зв`язку із тим, що перебувала за кордоном та не була обізнана про рішення верховного суду, яким скасовано постанову про продовження строку для прийняття спадщини. Таким чином, як вказує позивач, строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причини.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 30.01.2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Крім того, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у Валківській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №134 за 2008 рік заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувано у приватного нотаріуса Арнаутової Т.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи №161/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27.02.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником позивача подано до суду заяву, у якій вона позовні вимоги просить задовольнити, справу розглядати за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника Валківської міської ради.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області 06.09.1972 року, актовий запис № 33, батьками ОСОБА_7 вказані: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області від 17.09.1994 року, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 06.07.1991 року, 06.07.1991 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 , в результаті чого змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Крім того, з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України №8 від 22.01.2025 року випливає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також записані батьками ОСОБА_3 , актовий запис №16 складений 05.05.1970 року Виконавчим комітетом Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 виданих Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актові записи №19 та №16.

Після смерті батька ОСОБА_5 , спадщину в рівних частинах прийняли його діти ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме по 1/3 частці кожен, що вбачається із копії спадкової справи №134/2008 відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , що була надана до суду на виконання ухвали суду від 30.01.2025 року

Рішенням №2 опікунської ради при Сніжківській сільській раді від 14.05.2007 року, встановлено піклування над ОСОБА_3 , інвалідом дитинства 2 групи та призначено піклувальника ОСОБА_13 .

20.08.2007 року рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі №2-0-34,2007, ОСОБА_3 визнано обмежено дієздатним, ОСОБА_1 призначено піклувальником останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат позивача ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області від 24.07.2023 року, актовий запис №289.

Після смерті брата ОСОБА_3 - позивач через представника ОСОБА_14 , звернулась до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. від 25.11.2024 року відмовлено ОСОБА_13 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку, площею 3,91 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарького виробництва, розташованої на території Заміської сільської ради (КСП «Зоря») Валківського району Харківської області, у зв`язку з тим, що ОСОБА_13 пропущений строк для прийняття спадщини.

За даними Спадкового реєстру здійснено перевірку відсутності/наявності заведеної спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 та встановлено, що спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79191502 від 18.11.2024 року.

Також встановлено, що спадкоємець за законом, згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно відповіді Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.11.2024 року, було встановлено, що реєстрація місця проживання померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини була за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.07.2019 по ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно заяви ОСОБА_6 , справжність підпису якої посвідчено приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області віл 09.01.2025 року, спадщину після смерті брата ОСОБА_3 вона не прийняла та на неї не претендує.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 161/2024, зведеної до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, чи за заповітом, немає.

Як зазначає позивач, нею був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 через збройну агресію російської федерації, зокрема вона вимушена була виїхати за кордон та не була обізнана про рішення верховного суду, яким скасовано постанову про продовження строку для прийняття спадщини.

Так, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє і на теперішній час.

Окрім того, згідно п. 3 Постанови КМУ № 164 від 28 лютого 2022 року (в редакції від 23.05.2023 року), установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

У свою чергу, у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року по справі № 676/47/21 зроблено висновок, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина друга статті 4 ЦК України).

Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України).

У доктрині приватного права зауважується, що ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Одночасно слід визнати існування ієрархії між ЦК як кодифікованим законом та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі).

Стосовно виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (див. рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України (див. постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15), Великою Палатою Верховного Суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188 цс 20).

Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції станом на 23.05.2023 року.

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:

правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Таким чином, Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що установлював, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 2). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3).

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вже було встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, однак позивач, у зв`язку з перебуванням поза межами постійного місця проживання під час воєнного стану, враховуючи активні бойові дії, постійні ракетні обстріли та правову невизначеність щодо строків про прийняття спадщини, пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку, тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , тривалістю в 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач Валківська міська рада Харківської області, , місцезнаходження: 63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 16.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя А.М. Левченко