справа № 619/4170/24
провадження № 2/619/73/25
Рішення

іменем України

22 квітня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/4170/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»,

відповідачка: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представниця позивачки: Змієвська Т.П.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 13.06.2024 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4622604 від 23.09.2021 в розмірі 57150,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений договір про споживчий кредит №4622604, відповідно до умов якого загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн, проценти за користування кредитом 4500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №26-01/202283, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4622604 від 23.09.2021, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за договором про споживчий кредит №4622604 від 23.09.2021, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 57150,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 40650,00 грн; заборгованість за комісією - 1500,00 грн.

Відповідачкою надано відзив, у якому зазначено, що вона заперечує укладення кредитного договору у визначений Законом порядок та спосіб, а тому відсутні підстави вважати, що сторони досягли домовленостей щодо всіх істотних умов договору та погодили його укладення, за відсутності підписання зі сторони ОСОБА_1 . Договір не підписувала та не вчиняла дій на його підписання, відсутні та до позовної заяви не долучені докази того, що вона дійсно підписувала договір про споживчий кредит №4622604 від 23.09.2021 року з ТОВ «Мілоан». Зазначає на неналежність долученого позивачем доказу, а саме: довідку про ідентифікацію з одноразовим ідентифікатором, який відправлено на номер телефону. Позивачем долучено паспорт споживчого кредиту № 4622604, проте ні споживчий кредит №4622604 від 23 вересня 2021 року, ні паспорт споживчого кредиту № 4622604 не містять належного підпису ОСОБА_1 , посилаючись на те, що одноразовий ідентифікатор не є надійним засобом цифрового підпису, згідно із чинним законодавством і його недостатньо для укладення правочину, що прирівнюється до письмового договору, оскільки з одноразового ідентифікатора не вбачається власника номеру телефону та його ідентифікацію саме щодо тієї особи, на адресу якої направляється будь-який код. До 01 липня 2024 року ОСОБА_1 не генерувала жодного електронного ключа та відповідно не погоджувала та не підписувала договорів електронним цифровим підписом. Позивачем не додано до позовної заяви та не долучено доказів, що рахунок № НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 , тобто в даному випадку відсутнє підтвердження зарахування кредитних коштів на її банківський рахунок. ОСОБА_1 вважає, що оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, у задоволенні позову слід відмовити з підстав його недоведеності. Також зазначає, що позивачем заявлено до стягнення 17000,00 грн за правову допомогу, при цьому основною діяльністю ТОВ «Коллект Центр» є саме стягнення фінансової заборгованості, тому як залучення правової допомоги так і визначення її розміру в сумі 17000,00 грн є штучним створенням заборгованості та явно завищеним розміром витрат на правову допомогу, оплата якої взагалі не підтверджена жодним чином. Так зазначене платіжне доручення не підтверджує сплати коштів саме за надання зазначених послуг.

Представником позивача надано письмові пояснення, за змістом яких договір про споживчий кредит № 4622604 підписано Позичальником 23.09.2021 о 15.45 год електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, а також вказаний у заявці-анкеті. Зокрема, 23.09.2021 відповідачу на зазначений номер був надісланий одноразовий ідентифікатор U88846. Вказаним одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-числової послідовності, наданий відповідачу, було підписано вищезазначені договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту від 23.09.2021. Відтак, твердження відповідача про відсутність доказів ідентифікації останнього в ІТС ТОВ «Мілоан» та направлення їй одноразового ідентифікатора не відповідають дійсності і не можуть братися до уваги. Таким чином, відповідачка здійснила усі дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та із зазначенням поміж іншого інформації щодо реквізитів банківської картки НОМЕР_2 , на рахунок якої, в подальшому, були перераховані грошові кошти в сумі 15000,00 грн. Відтак посилання відповідача на те, що останньою такий договір не укладався, є безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, не надано доказів вчинення шахрайських дій, того, що телефон та електронна адреса не належать безпосередньо відповідачеві, не надано жодної банківської виписки, яка свідчила б про ненадходження грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором тощо. Твердження відповідача про безпідставність стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» витрат на правничу допомогу в розмірі 17000,00 грн повністю спростовуються нормами чинного законодавства та матеріалами справи, вимоги відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки, сам відзив на позовну заяву є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Витрати позивача на правничу допомогу були неминучими та є обґрунтованими, в свою чергу витрати відповідача не можна визначити як «неминучі та співмірні», належним чином не були обґрунтовані. У відзиві взагалі відсутня інформація щодо надання відповідачу адвокатських послуг, відсутні відповідні документи (докази), а саме щодо підтвердження повноважень адвоката, обсяг проведеної ним роботи з деталізацією та витраченого часу.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.06.2024 справу №619/4170/24 розподілено судді ОСОБА_2.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 14.06.2024 судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачки та 28.06.2024 отримано відповідь.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 28.06.2024 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.08.2024, яке було відкладено на 30.08.2024 у зв`язку з неявкою відповідачки, на 21.10.2024 у зв`язку з неявкою позивача, на 13.11.2024 у зв`язку з заявленими клопотаннями представника позивача.

Відповідно до Розпорядження №01-07/131/2024 від 28.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Дергачівського районного суду Харківської області.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №619/4170/24 розподілено судді Нечипоренко І.М.

Ухвалою суду від 02.12.2024 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2025.

Відповідно до ухвали суду від 21.01.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 11.03.2025, яке було відкладено на 22.04.2025 за клопотанням відповідачки.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву, у якій він просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

23.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 4622604, з якого убачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1.). Сума кредиту становить 15000,00 у валюті гривня (пункт 1.2.). Кредит надається строком на 30 днів з 23.09.2021 (строк кредитування) (пункт 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 23.10.2021 (пункт 1.4.). Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 21000,00 грн. Проценти за користування кредитом 4500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2.). Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (а.с. 6-10).

Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору № 4622604.

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів ( послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору ( пункт 2.3.1.1.).

Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору.

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.).

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця ( пункт 4.2.).

Згідно з п. 6.1 договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.3 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору, та діє до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до Додатку № 1 сторонами визначений графік платежів за договором про споживчий кредит № 4622604 від 23.09.2021 (а.с. 10 зворот).

У Додатку № 2 до договору міститься паспорт споживчого кредиту № 4622604 від 23.09.2021 (а.с. 11).

На підтвердження підписання відповідачкою договору про споживчий кредит № 4622604 від 23.09.2021 до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 здійснила акцепт договору шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «U88846», який відправлено на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.12).

На підтвердження виконання ТОВ «МІЛОАН» зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4622604 від 23.09.2021, позивач надав копію платіжного доручення № 57021284 від 23.09.2021 про перерахування на рахунок НОМЕР_2 коштів в сумі 15000,00 грн. ( а.с. 12, зворот).

Також, позивачем була надана відомість про щоденні нарахування та погашення за період з 23.09.2021 до 26.01.2022 (а.с. 13).

Відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 10.01.2023 утворилася заборгованість у сумі 57150,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 15000,00 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги - 18900,00 грн; заборгованості за комісією - 1500,00 грн; нараховані відсотки - 21750,00 грн (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 509-510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст. 525, 625 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №26-01/202283, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4622604 від 23.09.2021, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 (а.с. 16-18).

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №26-01/202283 від 26.01.2022 ОСОБА_1 є боржником, загальна сума заборгованості - 35400,00 грн (а.с. 21).

10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за договором про споживчий кредит №4622604 від 23.09.2021, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 (а.с. 22-24).

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 ОСОБА_1 є боржником, загальна сума заборгованості - 57150,00 грн (а.с. 27).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання відповідачки на те, що вона заперечує укладення кредитного договору у визначений Законом порядок та спосіб, суд відхиляє, з огляду на таке.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідачки лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, 23.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4622604 у формі електронного документу (а.с. 6-8).

Розділом 6 договору про споживчий кредит №4622604 від 23.09.2021 сторони узгодили порядок його укладення. Зокрема, передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Зі змісту договору вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «U88846» 23.09.2021 року о 15:45 год, який відправлено на номер телефону НОМЕР_3 .

АТ «Ідея Банк» надало відомості про те, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_4 , до якого видано картку № НОМЕР_5 , на яку 23.09.2021 о 15 год 45 хв здійснено зарахування переказу на суму 15000,00 грн (а.с. 101-102).

Водночас, відповідачкою не спростовано факт належності їй номеру мобільного телефону, зазначеного у довідці, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор для підпису кредитного договору та факт належності їй карти № НОМЕР_5 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують факт укладення між сторонами договору про споживчий кредит №4622604 від 23.09.2021 в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та наданням персональних даних відповідача, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідачки (відомості паспорта громадянина України, РНОКПП, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що у справі відсутні відомості про звернення відповідачки до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій і такі відомості у відзиві на позовну заяву відсутні. З позовом про визнання кредитного договору №4622604 недійсним, відповідачка не зверталася.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , як позичальник, отримала кошти за договором по споживчий кредит у сумі 15000,00 грн, які були перераховані на її банківську картку, що не спростовано нею належними і допустимими доказами, не повернула їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, розрахунок якої відповідачкою не спростований та права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідачки.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

02 січня 2023 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 (а.с. 31-33).

Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 441 (а.с. 34) та витягом з акту № 3 про надання правничої допомоги від 03.04.2024 (а.с. 35) були надані правові (юридичні) послуги по супроводу примусового стягнення заборгованості, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 4000,00 грн; підготовка пропозицій - 1000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу та подачі суду - 12000,00 грн, загальна сума - 17000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідачку, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16 лютого 2023 року у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг й виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача у судових засіданнях, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 4622604 від 23.00.2021 в розмірі 57150,00 грн (п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

Надіслати сторонам копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;

відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Нечипоренко