ЄУН №337/4505/23
Провадження №2/337/18/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Мальованого В.О. за участі секретаря Крижко Я.О. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 до Хортицького районного суду міста Запоріжжя надійшла вищевказана позовна заява.

В своїй позовній заяві позивач прохає суд винести рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2013 року по 17.08.2023 в розмірі 117505 гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя суду від 25.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

03.10.2023 ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя задоволенго клопотання представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Стариченка М.П. , провадження у справі зупинено до моменту припинення перебування ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України.

Відповідно до довідки №150 від 13.01.2025, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , старший матрос ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 24.08.2022 та перебуває на посаді старшого водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти охорони та забезпечення військової часини НОМЕР_1 . Станом на 13.01.2024, старший матрос ОСОБА_4 не виконує бойові завдання у зоні бойових дій та знаходиться поза районами ведення бойових (воєнних) дій.

За клопотанням представника позивача , ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 01.10.2024 поновлено провадження у справі.

12.03.2025 представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі. В обґрунтування клопотання зазначене наступне. 10.07.2013 заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчі листи за цим рішенням були пред`явленні ОСОБА_3 до виконання Хортицькому відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) відразу після їх видачі. Про наявність даного виконавчого провадження ОСОБА_4 дізнався лише у 2023 році, коли ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та ініціювала відновлення виконавчого провадження зі стягнення аліментів. Постанови про відкриття провадження ОСОБА_4 не отримував. Стягнення з заробітної плати на користь ОСОБА_3 за місцем роботи ОСОБА_4 державними виконавцями не здійснювались. Крім того, з моменту реєстрації шлюбу, а саме з 12.01.2008 та до жовтня 2022 року сторони фактично продовжували проживати спільно сім`єю разом з сином та вели спільне господарство у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить матері ОСОБА_4 . У серпні 2022 року ОСОБА_4 був призваний до військової служби у складі Збройних Сил України. Тож фактично спільна дитина та ОСОБА_4 почали проживати окремо лише в жовтні 2022 року, а не в 2013 році, як про це заявляє ОСОБА_3 у позові. Тобто, фактично до жовтня 2022 року ОСОБА_4 повністю утримував свого сина. В травні 2024 року син сторін взагалі виїхав за кордон та по цей час постійно проживає окремо від обох батьків. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України (далі СК України), особа сплачує неустойку (пеню) при виникненні заборгованості лише за наявності її вини. Представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що, враховуючи необізнаність ОСОБА_4 , з незалежних від нього причин, щодо наявності виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, а також сплату ОСОБА_4 заборгованості по аліментам у можливий найкоротший термін, у даному випадку відсутній предмет спору, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження.

13.03.2025 від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 14.05.2013 до 28.02.2025 в сумі 119888,00 гривень

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2013 по цивільній справі №2/337/1318 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач належним чином не сплачував аліменти, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам.

Відповідно до оновленого розрахунку заборгованості державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Гришунова Д.В. від 11.03.2025, заборгованість відповідача по аліментам за виконавчим листом №2/337/1318/2013 року від 01.08.2013, за період з 14.05.2013 по 28.02.2025, складає - 9171,02 грн.

Однак, основна сума заборгованості відповідачем була сплачена після звернення ОСОБА_3 до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином, позивачка має право на стягнення пені за прострочення відповідачем сплати аліментів.

Загальний розмір пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів, згідно наданого стороною позивача розрахунку неустойки (пені), складає - 119888,00 грн.,

Розмір пені вираховувався наступним чином.

За місяці, в які аліменти сплачувалися відповідачем в розмірі, що не перевищував суму нарахованих аліментів, пеня нараховувалася на залишок заборгованості по черговому несплаченому платежу. При цьому нарахування пені обмежувалося 100% саме недоплаченої суми, а не розміром нарахованого щомісячного платежу.

За місяці, в яких мала місце переплата, а саме внесення коштів в сумі, що перевищувала черговий місячний платіж, пеня не нараховувалася взагалі, а переплата спрямовувалася на погашення наявної заборгованості за попередній період (за найбільш віддалений місяць виникнення заборгованості).

Оскільки нараховані платежі своєчасно боржником внесені не були, а борг за вказані місяці був зазначений у розрахунку заборгованості станом на 11.03.2025 (день складання розрахунку в межах позовних вимог), то позивачем при обчисленні пені, зазначалася кількість прострочених днів, а сума нарахованої пені за вказані періоди не перевищувала 100% заборгованості за вказаними місячними платежами, та збільшувалася на фактичну кількість днів прострочення.

В розрахунку неустойки (пені), який додається до позовної заяви, пеня нараховується на кожний періодичний платіж, а під час визначення остаточного розміру пені здійснюється складання нарахованого розміру пені по кожному періодичному платежу в розмірі 100% саме від кожного простроченого періодичного платежу, що повністю відповідає принципу нарахування пені, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц.

Згідно наданого розрахунку неустойки (пені), загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів складає - 119888,00 грн., що узгоджується з ч. 1 ст. 196 СК України та роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі 333/6020/16-ц, від 15.01.2020 у справі №334/7702/16 провадження № 61-42142св18.

У зв`язку з вищезазначеним позивач вимушена було звернутися до суду з даним позовом.

21.03.2025 від представника відповідача ОСОБА_2 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначено, що представник відповідача заперечує проти уточнених позовних вимог з наступних підстав. 10.07.2013 заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчі листи за цим рішенням були пред`явленні ОСОБА_3 до виконання Хортицькому відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) відразу після їх видачі. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №39739578. Про наявність даного виконавчого провадження ОСОБА_4 дізнався лише у 2023 році, коли ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та ініціювала відновлення виконавчого провадження зі стягнення аліментів. Постанови про відкриття провадження ОСОБА_4 не отримував. Стягнення з заробітної плати на користь ОСОБА_3 за місцем роботи ОСОБА_4 державними виконавцями не здійснювались. Державними виконавцями до матеріалів виконавчого провадження №39739578 не було долучено жодного доказу відправлення постанов винесених в рамках вказаного виконавчого провадження, зокрема копій поштових відправлень та квитанцій про одержання або неодержання ОСОБА_4 зазначених листів. Крім того, з моменту реєстрації шлюбу, а саме з 12.01.2008 та до жовтня 2022 року сторони фактично продовжували проживати спільно сім`єю разом з сином та вели спільне господарство у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить матері ОСОБА_4 . У серпні 2022 року ОСОБА_4 був призваний до військової служби у складі Збройних Сил України. Тож фактично спільна дитина та ОСОБА_4 почали проживати окремо лише в жовтні 2022 року, а не в 2013 році, як про це заявляє ОСОБА_3 у позові. Тобто, фактично до жовтня 2022 року ОСОБА_4 повністю утримував свого сина. В травні 2024 року син сторін взагалі виїхав за кордон та по цей час постійно проживає окремо від обох батьків. Також зазначає, що в незначний термін після ініціювання відновлення виконавчого провадження позивачкою, вся заборгованість була утримана із заробітної плати відповідача та станом на сьогоднішню дату заборгованість по аліментах, яка була предметом позову, повністю погашена, що підтверджується документами, наданими державним виконавцем у виконавчому провадженні № 39739578 та квитанцією про сплату аліментів у виконавчому провадженні від 11.03.2025. Стосовно виникнення незначної заборгованості по сплаті аліментів в період з січня 2024 по червень 2024 року (в сукупності 6 742,95 грн.), то це пов`язано зі складністю одномоментно виплатити 117 505,00 грн. (розмір первісних позовних вимог позивача). Наразі ж, будь-яка заборгованість відсутня. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України (далі СК України), особа сплачує неустойку (пеню) при виникненні заборгованості лише за наявності її вини. Представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що, враховуючи необізнаність ОСОБА_4 , з незалежних від нього причин, щодо наявності виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, а також сплату ОСОБА_4 заборгованості по аліментам у можливий найкоротший термін, у даному випадку відсутній предмет спору, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження.

02.04.2025 від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву, в якому вона підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та щодо відзиву зазначила наступне. Вважає, що обставини, які викладені у відзиві на уточнену позовну заяву, не мають суттєвого значення для вирішення справи і направлені на уникнення відповідальності відповідача за несвоєчасну сплату аліментів. Так, 14.05.2013 позивачка звернулася до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. 10.07.2013 заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено, стягненуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, декілька судових повісток по вказаній цивільній справі було отримано особисто відповідачем. Стосовно того, що відповідачу не було відомо ні про заочне рішення, ні про наявність виконавчого провадження, то це ствердження не відповідає дійсності та спростовуються наступними обставинами: у листопаді 2013 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 680 грн.; у грудні 2013 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 600 грн.; у січні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 700 грн.; у лютому 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 650 грн.; у березні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 650 грн.; у квітні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 600 грн. Всього відповідачем було сплачено аліментів на суму - 3880 грн. Сплата відповідачем аліментів у період з листопада 2013 року до квітня 2014 року, а також отримання судових повісток по справі про стягнення аліментів, підтверджують про обізнаність відповідача про виконавче провадження. Про це також зазначено у скарзі представника відповідача від 31.10.2023 на дії державного виконавця. У зазначеній скарзі, зокрема, звертається увагу на невірний розрахунок заборгованості від 17.08.2023 по сплаті аліментів, складений державним виконавцем Гришуновим Д.В., яким не були внесені зазначені платежі. Тобто представник відповідача підтверджує той факт, що ці платежі були внесені відповідачем у зазначений період. Таким чином, сторона позивача вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, оскільки останній, достовірно знаючи про наявність виконавчого провадження та про наявність відповідного рішення суду, за яким він був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки, а також період виконання цього обов`язку, не сплачував аліменти в необхідному розмірі, чим допустив утворення заборгованості по аліментам.

08.04.2025 від представника відповідача ОСОБА_2 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшли заперечення на відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 , в яких зазначено, що аргументи позивачки є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, а базуються виключно на її суб`єктивних міркуваннях, що унеможливлює їх врахування судом при ухваленні рішення у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на уточнену позовну заяву. Зазначив , що на даний час заборгованість по аліментам повністю погашена, тому відсутній предмет спору , наполягав на закриті провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2013 по цивільній справі №2/337/1318/13 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття.

01.08.2013 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий листвидано виконавчий лист на виконання заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від від 10.07.2013 по цивільній справі №2/337/1318/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

29.08.2013 ОСОБА_3 звернулась до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції ВДВС з заявою про прийняття виконавчого листа по цивільній справі №2/337/1318/13 до примусового виконання.

12.09.2013 державним виконавцем Демянко О.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №39739578 за виконавчим листом №2/337/1318/13, виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 01.08.2013 на виконання заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач належним чином не сплачував аліменти, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Гришунова Д.В. від 11.03.2025:

- у листопаді 2013 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 680 грн.;

- у грудні 2013 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 600 грн.;

- у січні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 700 грн.;

- у лютому 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 650 грн.;

- у березні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 650 грн.;

- у квітні 2014 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 600 грн.

Після звернення позивача ОСОБА_3 22.08.2023 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, з вересня 2023 року відповідач почав погашати заборгованість по аліментам.

Загальний розмір заборгованість відповідача по аліментам за виконавчим листом №2/337/1318/2013 року від 01.08.2013, за період з травня 2013 по лютий 2025, станом на 11.03.2025, складає - 9171,02 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 був обізнаний про існування виконавчого провадження за виконавчим листом виданим на виконання заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття, оскільки в період з листопада 2013 по квітень 2013 року він добровільно сплачував аліменти.

Тобто, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №2/337/1318/2013 року від 01.08.2013 виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 01.08.2013 на виконання заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008, до досягнення дитиною повноліття, виникла з вини відповідача.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, відповідно до ст. 196 СК України.

Згідно наданого стороною позивача розрахунку неустойки (пені) від 13.03.2025, який узгоджується з ч. 1 ст. 196 СК України та роз`ясненнями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі 333/6020/16-ц, від 15.01.2020 у справі №334/7702/16 провадження № 61-42142св18, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів складає - 119888,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 своїх запереченнь щодо правильності наданого стороною позивача розрахунку неустойки (пені) від 13.03.2025 або контррозрахунок неустойки (пені) до суду не надавали.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що взадоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі слід - відмовити, а уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити.

Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи вищезазначене, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.196 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача Стариченко М.П. про закриття провадження по справі відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 14.05.2013 до 28.02.2025 в сумі 119888 гривень (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.О. Мальований