Справа № 214/1515/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2025 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу № 214/1515/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», поданою представником позивача Косатим Денисом Анатолійовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, Косатий Д.А. звернувся до суду 21.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», заборгованість за кредитним договором № від 27.01.2022 року в розмірі 74 806,22 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 44 673,24 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. просточена) 7 616,39 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 22 516,59 грн.; стягнути судові витрати.

Пред`явлені вимоги мотивовано наступним. 27.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкаю ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно якого остання отримала кредит на наступних умовах: сума кредиту 44 673,24 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти 11,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,99 % від суми кредиту , та зобов`язався повернути їх і сплачувати проценти за користування кредитом на умовах передбачених в паспорті кредиту №5851915, який є невід`ємною частиною цього договору. 28.01.2022 року право вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за даним кредитним договором були відступлені Акціонерному товариству «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року. Водночас відповідачкою ОСОБА_1 умови укладеного нею кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позивальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. 31.10.2024 року відповідачці ОСОБА_1 було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, але дана вимога відповідачем не була виконана. Тому, станом на 13.12.2024 року, відповідачка має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 74 806,22 грн, яка складається із заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 44 673,24 грн, заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 7 616,39 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 22 516,59 грн. У зв`язку із порушенням умов договору, представник позивача вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 року матеріли цивільної справи від 214/1515/25 передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с.94).

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.97-98).

Представник позивача ТА «Таскомбанк» - адвокат Косатий Д.А. правом на участь в судовому засіданні не скористався, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не подавала.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 27.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 44 673,24 грн. та зобов`язалася повернути їх і сплачувати проценти за користування кредитом на умовах передбачених в паспорті кредиту №5851915, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.71-72).

28.01.2022 року право вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за даним кредитним договором були відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №01/09/21 від 01.09.2021року (а.с.90-93).

Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права АТ «Таскомбанк» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.

Відповідачкою ОСОБА_1 умови укладеного ним кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.

24.03.2023 року відповідачу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням №532 було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, але дана вимога відповідачем не була виконана (а.с.80-81).

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 27.01.2022 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 74 806,22 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в сумі 44 673,24 грн., заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 7 616,39 грн., заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 22 516,59 грн. (а.с.73-74).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, 2ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, що спричинило виникнення заборгованості перед банком, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви АТ «Таскомбанк».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10-13,76-82,141,263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», поданою представником позивача Косатим Денисом Анатолійовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 27.01.2022 року, що виникла станом на 13.12.2024 року в розмірі 74 806,22 грн. (сімдесят чотири тисячі вісімсот шість гривень двадцять дві копійки) в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 44 673,24 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 7 616,39 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 22 516,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Таскомбанк» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні).

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом тридцятиднів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , юридична адреса: вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.В. Чернова