БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8342/24
провадження № 2/361/4890/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2015 року, у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06 вересня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у цивільній справі № 361/5763/23, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.05.2024 становила більше, ніж 50 000 грн. Наразі борг ОСОБА_2 сплачений. Проте, позивач

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 07.07.2023 по 28.05.2024, яку визначає з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, у розмірі 53 260,48 грн.

Заперечення відповідача

19 грудня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Панамаренка Д.М. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу 13 липня 2023 року, в той час, коли сторони ще перебували у шлюбі, шлюб розірвано лише 04 березня 2024 року. 26 вересня 2023 року, на підставі судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року у цивільній справі № 361/5763/23, відкрито виконавче провадження. 28 травня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відповідачем ОСОБА_2 погашена. Звертав увагу суду, що відповідачу не було відомо про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів, а також про відкриття виконавчого провадження, повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників датовано 20.05.2024. Посилаючись на викладене, а також те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини ОСОБА_2 , свідомого та навмисного умислу ухилення відповідач не мав, а тому відповідач вважає, що відсутні підстави для нарахування пені.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ліщук О.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Панамаренко Д.М. заперечував проти позовних вимог. Також вказував на те, що відповідач працював за межами України, вкінці 2023 року повернувся в Україну, а позивач з дітьми з початком війни виїхали за кордон у Францію. Відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими, так як останній не знав про примусове стягнення з нього аліментів, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 жовтня 2015 року, 29 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 286.

Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1142 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 891.

Згідно судового наказу, виданого 17 липня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 361/5763/23, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таракан Ю.І. від 26 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного судового наказу № 361/5763/23.

З копії супровідного листа ВДВС № 67745 від 26.09.2023 видно, що копія вищезазначеної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 72867566 направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , однак, конверт з поштовим відправленням повернувся у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2024 року у цивільній справі № 361/5764/23 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного головний державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лопатинською Н., у період з 17 липня 2023 року по квітень 2024 року ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 53 260,48 грн.

20 травня 2024 року ОСОБА_2 головним державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лопатинською Н. направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

З вищевказаного розрахунку заборгованості, а також квитанції від 27.05.2024 видно, що 25 травня 2024 року боржником ОСОБА_2 сплачено суму боргу у розмірі 53 589,33 грн. й станом на 31.07.2024 заборгованість у боржника відсутня.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

У ч. 1 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» закріплено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - вирахувати розмір пені, виходячи з суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен з прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 квітня 2018 року, провадження №14-37цс18.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Враховуючи правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.

Отже, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37 цс 18, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

На підтвердження розміру пені, позивачем наведено у позовній заяві розрахунок, згідно якого сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 07 липня 2023 року по 28 травня 2024 року на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , становить 96 771,50 грн.

Приписами ч.1 ст.196 СК України встановлено, що максимальний розмір пені обмежується 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Посилаючись на вищевказані положення закону, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 53260,48 грн., тобто пеню обмежену 100 % розміром заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дітей станом на травень 2024 року.

Щодо аргументів відповідача стосовно того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, що останній був необізнаний щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у судовому порядку, то суд дійшов наступного висновку.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Разом з цим, стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Так, судом встановлено, що 17 липня 2023 року, за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу від 13 липня 2023 року, Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

26 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72867566 з примусового виконання вищезазначеного судового наказу № 361/5763/23.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася державним виконавцем супровідним листом № 67745 від 26.09.2023 за зареєстрованим місцем проживання боржника, однак ним не отримана, оскільки конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, з рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 у справі № 361/5764/23 видно, що 13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, тобто в той же день, що із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

Про перебування у провадженні суду справи про розірвання шлюбу відповідач був обізнаний, оскільки його представником у справі подавався відзив на позовну заяву, в якій, зокрема, ОСОБА_6 вказувала на те, що питання утримання неповнолітніх дітей буде предметом розгляду в іншому цивільному провадження.

У ч. 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З огляду на викладене, посилання відповідача стосовного того, що сторони на час видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей ще перебували у шлюбі, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За приписами ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Разом з цим, жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 , зокрема, у період з липня 2023 року по травень 2024 року, належним чином виконував свої обов`язки, передбачені ст. 180 СК України, стосовно фінансового утримання малолітніх дітей, перерахування коштів на їх забезпечення на рахунок матері, разом з якою діти проживають окремо від батька, чи придбання одягу, інших речей для дітей, відповідачем не надано й судом не встановлено.

З огляду на все вищевикладене, суд вважає аргументи відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості та відповідно відсутності правових підстав для стягнення з нього пені, недоведеними та безпідставними.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 53 260 грн. 48 коп.

Щодо судових витрат

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, а також керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 196 СК України, ст. ст. 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 53 260 (п`ятдесят три тисячі двісті шістдесят) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лишу вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН