Провадження №6/521/210/25
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про стягнення вартості частки майна товариства,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» - адвоката Желдакова Ярослава Ігоровича про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про стягнення вартості частки майна товариства, в якій представник відповідача просить допустити поворот виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2023 року по справі № 521/16020/17, яке змінено постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року та стягнуто з ТОВ «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 3 865 991, 40 грн., яка складається з: 1 948 021,00 грн. грошова компенсація частини нерухомого майна; 1 548 121,16 грн. сума інфляційних витрат за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року; 369 849,24 грн. 3% річних за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року. В порядку повороту виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2023 року по справі № 521/16020/17 стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» грошову суму у розмірі 1 568 724,66 грн. В порядку повороту виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2023 року по справі № 521/16020/17 стягнути з Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» грошову суму у розмірі 154 954,73 грн.

Заява обгрунтована такими обставинами. У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» про стягнення вартості частки майна товариства. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 1 025 481,78 грн, з яких: 477 049,00 грн грошова компенсація частини нерухомого майна за балансовою вартістю; 443 400,99 грн сума інфляційних втрат за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року; 105 031,79 грн 3 % річних за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 488,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року було змінено, збільшивши стягнуту з ТОВ «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 суму з 1 025 481,78 грн. до 3 865 991,40 грн., яка складається з: 1 948 021,00 грн грошова компенсація частини нерухомого майна; 1 548 121,16 грн сума інфляційних втрат за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року; 369 849,24 грн 3 % річних за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року та постанова Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року скасовані. Провадження у справі закрито. Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2025 року прийнято рішення про передачу справи для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

30 квітня 2024 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74885690 на підставі виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси № 521/16020/17 від 20 грудня 2023 року. Ухвалою Верховного суду від 29 травня 2024 року зупинено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року. Однак, в період з 30 квітня 2024 року по 29 травня 2024 року приватним виконавцем були списані грошові кошти з рахунків ТОВ «ЗАВОД ТЕМП». Так, 01 травня 2024 року з банківського рахунку ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» приватним виконавцем були списані грошові кошти у розмірі 145 438,83 грн. 09 травня 2024 року з банківського рахунку ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» приватним виконавцем було списано грошові кошти у розмірі 425 256,66 грн. Також, Приватним виконавцем були списані грошові кошти з валютних рахунків ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» у розмірі 26 696 Євро, що є еквівалентом 1 142 983,90 грн., що вбачається з копій наданих до суду платіжних інструкцій. Також, ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» ще до відкриття виконавчого провадження, а саме 26 квітня 2024 року у добровільному порядку перерахувало на особистий рахунок позивача 10 000 грн., з призначенням платежу «Згідно виконавчого листа по рішенню суду по справі №521/16020/17 від 30 жовтня 2023 року». Враховуючи вищевикладене, з ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» на виконання скасованого рішення було стягнуто загальну суму у розмірі 1 723 679,39 грн. Також, 12 березня 2025 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 74885690. У постанові зазначено наступне: «…Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 2 319 114,18 гривня (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 154 954,73 гривня (UAH)…». Загальна сума виконавчого листа становить 3 878 861,42 грн. ( 3 865 991,4 грн. стягнена сума + 12 670,02 грн. судовий збір). Враховуючи, вищевикладене, вбачається, що ОСОБА_1 на виконання скасованого рішення суду отримав грошову суму у розмірі 1 568 724,66 грн. (1 723 679,39 грн.(загальний розмір, який списаний з рахунків товариства на виконання рішення суду) - 154 954,73 грн. (винагорода виконавця)), яка підлягає стягненню з позивача на користь ТОВ «ЗАВОД ТЕМП» в порядку повороту виконання рішення суду. Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. була стягнута винагороди приватного виконавця у розмірі 154 954,73 грн. та не повернута Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» після закінчення виконавчого провадження у добровільному порядку. Приватний виконавець усно відмовив у поверненні своєї винагороди до вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали заяви про поворот виконання рішення дійшов висновку про те, що заява не може розглядатися Малиновським районним судом міста Одеси.

Із матеріалів заяви вбачається, що в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 521/16020/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про стягнення вартості частки майна товариства, по якій 11 квітня 2017 року ухвалено рішення про часткове задоволення позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №521/16020/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року змінено та збільшено стягнуту з ТОВ Завод Темп на користь ОСОБА_1 суму з 1025481,78 грн. до 3865991,40 грн., яка складається з: 1948021,00 грн. - грошова компенсація частини нерухомого майна; 1548121,16 грн. - сума інфляційних втрат за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року; 369849,24 грн. - 3% річних за період з 01 жовтня 2015 року до 11 квітня 2023 року; збільшено стягнуті з ТОВ Завод Темп на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору з 1488,60 грн. до 5733,95 грн.; в іншій частині рішення суду залишено без змін; стягнуто з ТОВ Завод Темп на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6936,07 грн. за подання апеляційної скарги.

Із довідки архіву Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2025 року вбачається, що 06 лютого 2024 року вказана цивільна справа направлена до Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2023 року. Станом на 08 квітня 2025 року вищезазначена справа до суду не повернута.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року та постанова Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року скасовані. Провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів. Протягом десяти днів з дня отримання копії постанови ОСОБА_1 має право звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року та постанова Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року втрачають законну силу і подальшому виконанню не підлягають.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2025 року справу №521/16020/17 передано для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Обґрунтовуючи подання заяви про поворот виконання рішення до Малиновського районного суду м. Одеси, представник відповідача посилається на вимоги ч. 9 ст. 444 ЦПК України, зазначаючи про те, що саме Малиновський районний суд міста Одеси, як суд першої інстанції, в розумінні вказаної правової норми, повинен розглядати заяву про поворот виконання рішення, враховуючи закриття Верховним Судом провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він, в тому числі, закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20 липня 2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як зауважує Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (заява №19164/04, § 47).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус судів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Так, правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. Питання про підсудність справ позовного провадження визначається главою 2 розділу І ЦПК України.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

У статті 1 та у частині першій статті 2 ГПК України визначено юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлено порядок здійснення судочинства у господарських судах, а також регламентовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У пункті 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до частини першої статті 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно зі статтею 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

З огляду на викладене, оскільки постановою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року встановлено, що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про стягнення вартості частки майна товариства належить до юрисдикції господарських судів, а справу передано до Господарського суду Одеської області, що унеможливлює розгляд заяви в порядку цивільного судочинства, то і всі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, в тому числі, і поворот виконання рішення, належить до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 260, 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод ТЕМП» про стягнення вартості частки майна товариства передати для розгляду до Господарського суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополев