Справа № 461/8878/24
Провадження № 2/461/251/25
У Х В А Л А

18.04.2025 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Старовецька С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, треті особи Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди, спричиненої органом досудового розслідування, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду міста Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, треті особи Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди, спричиненої органом досудового розслідування.

17.04.2025 року позивач ОСОБА_1 подав письмову зазяву відвід судді Волоско І.Р., мотивуючи її тим, що 16.04.2025 судом було розглянуто заяву позивача щодо повноважності прокурорів та постановлено ухвалу про визнання прокурорів на підставі довіреності керівника Львівської обласної прокуратури від 24.11.2024 № 15/4-1230ВИХ-24 повноважними представниками Львівської обласної прокуратури для розгляду даної справи. Разом із цим, позивач зазначає, що суд не перевірив довіреність на наявність права наведених прокурорів на повноважність за п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України. Окрім цього, позивач вказує на те, що суд відмовився організувати отримання від відповідача та надання позивачу витягу з наказу керівника Львівської обласної прокуратури про допущення наведених прокурорів (у тому числі, прокурорів Франківської окружної прокуратури м.Львова) для системи е-суду Львівської обласної прокуратури. Окрім цього, позивач не погоджується із ухвалою суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Вказане, на думку позивача, порушує його право на суд, а тому вважає, що суддя не може брати участь у розгляді даної справи.

Вивчивши доводи заяви, оглянувши надані матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.7-8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід та може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , у такій не зазначено належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності та неупередженості судді. Доводи позивача зводяться до незгоди із судовим рішенням.

Наведені у заяві підстави для відводу судді не є підставами відводу у відповідності з положеннями ст.ст. 36-38 ЦПК України

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вивчивши подану заяву про відвід, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана більш як за три робочі дні до судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260-261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, треті особи Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди, спричиненої органом досудового розслідування - визнати необґрунтованою та передати до канцелярії Галицького районного суду м.Львова для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою ст.33 ЦПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Волоско І.Р.