Справа №567/528/25
Провадження №2-о/567/60/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності правовстановлюючих документів, -

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тесів Острозького району Рівненської області та її повне прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 ") ОСОБА_3 .

Посилається на те, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку та з метою оформлення пенсії за віком вона звернулася до органів пенсійного фонду та надала документи, необхідні для призначення їй пенсії за віком,в тому числі архівні довідки № П-38/01-30 від 04.12.2024р. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р., однак їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу та не повним написанням її "по батькові" в архівних довідках щодо роботи у колгоспі.

Зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до її страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно архівних довідок № П-38/01-30 від 04.12.2024 р. про період роботи в колгоспі "Україна" за 1974-1976 рр., 1983-2002 рр. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р. про період роботи в колгоспі "Україна" за 1988 та 1992 роки, оскільки в таких довідках зазначено, що вони видані на ім`я " ОСОБА_1 " та " ОСОБА_1 ", що не відповідає її паспортним даним " ОСОБА_1 ".

Вказує, що встановлення факту належності їй архівних довідок № П-38/01-30 від 04.12.2024р. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р. про відпрацьовані вихододні/людинодні, трудову участь в колгоспному виробництві в колгоспі "Україна", виданих архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, має юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація нею права на призначення пенсії за віком, що й спонукало її звернутись до суду з вищевказаною заявою, оскільки в інший (позасудовий) спосіб усунути допущені неточності у написанні її "по батькові" у вказаних вище документах неможливо.

Ухвалою суду від 24.03.2025р. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно з відкриттям провадження вирішено питання щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про виклик свідків.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній, просили суд її задовольнити та встановити факт належності ОСОБА_1 архівних довідок №П-38/01-30 від 04.12.2024р. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р., виданих архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області. Заявник додатково пояснила, що з 1986 р. по 2002р. вона працювала доглядачкою ВРХ в колгоспі "Україна", (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с.Тесів). 27.01.2002р. вона була звільнена з роботи за власним бажанням. Зазначила, що після звернення до Пенсійного фонду про призначення пенсії за віком, їй було повідомлено про те, що провести розрахунок пенсії на підставі наданих архівних довідок неможливо, оскільки внаслідок проведеної перевірки документів встановлено, що дані про особу заявниці у них вказано не повністю. Таким чином, при перевірці документів заявниці, було виявлено неточності в написанні її повного "по батькові" в довідках про відпрацьовані вихододні/людинодні, що викликає сумніви в документальному підтвердженні її стажу та позбавляє її права на оформлення пенсії.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В поданих на адресу суду письмових поясненнях проти задоволення заяви не заперечив, розгляд справи просить здійснювати у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В поданих на адресу суду письмових поясненнях вказав, що рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №77 від 17.12.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначив, що за наданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи в колгоспі з 23.12.1986 по 14.02.2000, оскільки в архівних довідках №П-38/01-30 та №П-39/01-30 від 04.12.2024 допущено скорочення по батькові, проте в довідках не зазначено, що інших осіб з таким прізвищем, ім`ям та по батькові не встановлено. Одночасно вважає, що вимоги заявниці пов`язані з доведенням наявності у неї підстав для призначення пенсії та заявлені саме у зв`язку з відмовою пенсійного фонду у призначенні пенсії, та з цих підстав вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки фактично, на думку представника заінтересованої особи, між заявницею та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виник спір про право на призначення пенсії за віком, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, повно та всебічно дослідивши подані письмові докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1990р. по 2005р. працювала в колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів) на посаді доглядача ВРХ, а в подальшому - обліковцем. Вказала, що разом з нею в період з 1990 р. по 2002 р. працювала ОСОБА_1 , яка була доглядачем ВРХ та дояркою. Вказала, що їй достовірно відомо, що у вказаний період в колгоспі "Україна", інших працівників з таким самим прізвищем іменем та по батькові як і в заявниці не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1987 року по 2003 рік була членом колгоспу "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів) та працювала на посаді доглядача ВРХ та дояркою. Вказала, що разом з нею в період з 1987 р. по 2002 р. працювала ОСОБА_1 , яка була доглядачем ВРХ, дояркою. Вказала, що їй достовірно відомо, що у вказаний період в колгоспі "Україна", інших працівників з таким самим прізвищем іменем та по батькові як і в заявниці не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1997р. по 2003р. працювала в колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів) телятницею. Вказала, що разом з нею в період з 1997 р. по 2002 р. працювала ОСОБА_1 , яка була дояркою. Вказала, що їй достовірно відомо, що у вказаний період в колгоспі "Україна", інших працівників з таким самим прізвищем іменем та по батькові як і в заявниці не було.

Покази свідків щодо спільної роботи із заявницею в одному колгоспі суд приймає як достовірні і такі, що не викликають сумніву у їх правдивості, оскільки підтверджуються дослідженими у судовому засіданні їх трудовими книжками.

Факт належності ОСОБА_1 архівних довідок №П-38/01-30 від 04.12.2024р. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р., виданих архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради, якими підтверджено відпрацьовані вихододні, трудову діяльність в колгоспному виробництві в колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів), підтверджується:

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданим 11.11.1996 року Острозьким МРВ УМВС України в Рівненській області, за яким прізвище, власне ім`я та по батькові заявниці українською мовою вказані як " ОСОБА_1 ", дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Тесів Острозького району Рівненської області (а.с.9);

- карткою платника податків виданою 26.02.2004р., за якою прізвище, власне ім`я, по батькові заявниці вказані як " ОСОБА_1 " (а.с.9 на звороті);

- повторно виданим свідоцтвом про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 08.02.2025р., згідно якого прізвище, власне ім`я та по батькові заявниці вказані як " ОСОБА_7 ", дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Тесів Острозького району Рівненської області (а.с.10);

- повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.02.2025 року, відповідно до якого після державної реєстрації 09 травня 1981 року виконавчим комітетом Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області шлюбу з ОСОБА_8 заявниця змінила прізвище на " ОСОБА_9 " (актовий запис № 3 від 09.05.1981 р.), (а.с.11);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_4 виданим 10.10.1981 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_5 виданим 18.01.1986 року, відповідно до яких, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та їх матір`ю вказана ОСОБА_1 (а.с.12, 13).

- трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_6 , дата початку заповнення 23.12.1986 р., за якою прізвище, власне ім`я та по батькові вказані як " ОСОБА_1 "; згідно запису № 1 (сторінка 2) у вказаній трудовій книжці 23.12.1986 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в колгосп "Україна" різноробочою, згідно запису № 2 у вказаній трудовій книжці 14.02.2000 ОСОБА_1 виведена з членів КСП в зв`язку з реформуванням підприємства, згідно запису №3 у вказаній трудовій книжці 01.03.2000 ОСОБА_1 прийнята в МПБП "Згода"; 05.04.2001 МПБП "Згода" перейменовано в СПП "Україна", ОСОБА_1 прийнята на роботу в СПП "Україна" доглядачем ВРХ (записи №4, 5); згідно запису № 6 у вказаній трудовій книжці 27.04.2002 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи згідно поданої заяви за власним бажанням; у розділі "Трудова участь у спільному господарстві" даної трудової книжки вказано фактично відпрацьовані вихододні за 1987-2002 роки (а.с.16-17).

Зазначені відомості узгоджуються з поясненнями заявниці та свідків.

Згідно архівної довідки № П-38/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів) у періоди з 1974-1976рр., 1983-2002р.р.та підтверджено відпрацьовані вихододні за 1974-1976 рр., 1983-2002 рр. роки.

Згідно архівної довідки № П-39/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП "Україна", з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с. Тесів) та підтверджено відпрацьовані людинодні за 1988 та 1992 роки.

Вказані відомості щодо періоду та місця роботи відповідають відомостям, зазначеним у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Водночас, як вбачається з вищезазначеної архівних довідок №П-38/01-30 від 04.12.2024р., №Г-27/01-30 від 04.12.2024р., в них повне ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_12 " (так у документі) та " ОСОБА_1 " (так у документі) замість вірного " ОСОБА_1 " та з урахуванням досліджених доказів у суду відсутні підстави ставити під сумнів приналежність для заявниці виданих їй архівних довідок.

З доводів заявниці судом встановлено, що на даний час вона позбавлена можливості отримати по місцю колишньої роботи нові довідки з повним зазначенням її анкетних даних (прізвища, імені, по батькові), що підтверджується також наданою архівною довідкою №37/04-01 від 10.12.2024 р. (а.с.23).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернулася до органу пенсійного фонду про призначення пенсії за віком, проте неможливість уточнення відомостей про особу заявниці та підтвердження відомостей про її трудовий стаж, зазначений в архівних довідках, позбавляє її можливості підтвердити трудову діяльність та стаж.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Донецькій області від 17.12.2024 № 77, за результатами розгляду документів поданих ОСОБА_1 , до її страхового стажу не було зараховано період роботи в колгоспі "Україна" з 1986р. по 2000р. згідно архівної довідки № П-38/01-30 від 04.12.2024 р. та згідно архівної довідки №П-39/01-30 від 04.12.2024 р., оскільки в таких довідках міститься не повне зазначення по батькові заявниці, що не відповідає її паспортним даним та відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України"Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в тому числі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п.12 постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року №643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж (постанова Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №522/7723/23).

З огляду на вищевикладене вбачається, що заявниця фактично просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: архівної довідки № П-38/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про встановлений мінімум та відпрацьовані людинодні ОСОБА_12 (так у документі), яка працювала у колгоспі "Україна" (з 1997 року КСП Україна, з 2000 року МПБП "Згода", з 2001 року СПП "Україна" с.Тесів) у періоди з 1974-1976 рр., 1983-2002 рр., та архівної довідки № П-39/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про відпрацьовані людинодні ОСОБА_1 (так у документі), яка працювала в колгоспі "Україна" с.Тесів за 1988 та 1992 роки, оскільки у первинних документах підприємства з питань трудових відносин (колгоспу "Україна", яке ліквідовано на даний час) її дані, а саме по батькові зазначено скорочено.

Саме для усунення вказаних розбіжностей ОСОБА_1 і звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй архівних довідок. Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії. Справи про встановлення таких фактів підлягають розгляду саме в порядку окремого провадження, передбаченого главою 6 розділу IV ЦПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії.

Суд також звертає увагу на те, що у матеріалах даної справи відсутні докази про наявність у даній справі спору про право, предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. ОСОБА_1 просить встановити саме факт належності їй архівних довідок без встановлення чи спростування відображеної у них інформації, що також свідчить про відсутність спору про право.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За вказаних обставин суд вважає помилковими доводи представника заінтересованої особи ГУ ПФУ в Донецькій області щодо залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі № 947/14019/20 (провадження № 61-5612св21), зазначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р. визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудових стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.п.11, 13, 14 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 №295/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 за №251/26696, визначено, що прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах". У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця. Роз`яснення щодо виявлених у документах відомостей, пояснення до документів, стосовно яких є сумніви в їх достовірності, нерозбірливо написаних, виправлених автором, пошкоджених (втрачений текст), викладаються у довідці після зазначення пошукових даних або у супровідному листі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв`язку з втратою годувальника та інших випадках, передбачених Законом.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту належності заявниці архівних довідок № П-38/01-30 від 04.12.2024р. та № П-39/01-30 від 04.12.2024р., виданих архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, якими підтверджуються її відпрацьовані людинодні, залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до пенсійного фонду для отримання пенсії за віком.

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності вказаних документів саме заявниці.

У наданих правовстановлюючих документах наявна розбіжність у написанні по батькові заявниці, яка виключає їх тотожність між собою, при цьому усі інші дані співпадають між собою.

Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права заявниці на отримання пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються із заявою ОСОБА_1 , її поясненнями в судовому засіданні, показами свідків і є такими, що дозволяють встановити факт належності їй архівних довідок № П-38/01-30 від 04.12.2024р. та №П-39/01-30 від 04.12.2024р., виданих архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правих підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 10, 258, 263-265, 273, 315-319 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ), заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Борисенка Олександра, 7 Рівненської області, індекс 33608, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: м.Слов`янськ, площа Соборна, буд.3 Донецької області, індекс 84122, адреса для листування: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, 106, індекс 49008, ), про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , архівної довідки № П-38/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про встановлений мінімум та відпрацьовані людинодні ОСОБА_12 (так у документі), яка працювала у колгоспі «Україна» (з 1997 року КСП Україна, з 2000 року МПБП «Згода», з 2001 року СПП «Україна» с.Тесів) у періоди з 1974-1976 рр., 1983-2002 рр.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , архівної довідки № П-39/01-30 від 04.12.2024 р., виданої архівним відділом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про відпрацьовані людинодні ОСОБА_1 (так у документі), яка працювала в колгоспі «Україна» с.Тесів за 1988 та 1992 роки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.04.2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.