Справа № 212/956/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив таке.

До суду звернувся представник позивача Руденко К. В. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд справи на 28.02.2025, а потім на 21.03.2025, 01.04.2025 та 14.04.2025 року.

В судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача у своїх клопотання від 27.02.2025, 26.03.2025 та 10.04.2025 розгляд справи просив проводити за відсутності позивача, просив задовольнити позовні вимоги.

Окрім цього, 21.03.2025 судом було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 08.04.2025 надіслав витребувані документи.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.

Позиції сторін.

Позивач заявив про стягнення заборгованості за Договором № 1277245 про надання споживчого кредиту від 02.02.2024 року у розмірі 85 085,00 грн станом на 29.07.2024 та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позов обґрунтував таким. відповідно до укладеного договору № 1277245 про надання споживчого кредиту від 02.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 14 300,00 гривень, строком на 350 днів, шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану AT КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суму кредиту та нарахованих процентів не повернула. 29.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 1277245 про надання споживчого кредиту від 02.02.2024 року перейшло до ТОВ «ФК Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 29.07.2024 року становить 85 085,00 гривень, яка складається: 14 300,00 грн - заборгованість за кредитом; 63 635,00 грн заборгованість за нарахованими процентами; 7 150,00 грн заборгованість за штрафом, яку просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалась.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

02 лютого 2024 року об 11:54 год між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір № 1277245 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який відповідач підписала електронним підписом (а. с. 11-14, далі «Договір»).

Кредитний договір між сторонами було укладено в електронній формі. За умовами Договору кредитор надав боржнику кредит у сумі 14 300,00 грн строком на 350 днів, за яким передбачено застосування стандартної процентної ставки за кредитом 2,5 % на день та зниженої - 0,75 %. Знижена процентна ставка, згідно п. 1.5.2. Договору, застосовується у разі, якщо позичальник дотримується узгодженого графіку платежів (а. с. 14 зворот), сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу в строк до 27.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору, кредитодавець зобов`язався протягом двох робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Відповідно до п. 9.6. даного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір. Також відповідно до п. 6.4., 6.4.1., 6.4.2. Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 2 145,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 157,30 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Паспорт споживчого кредиту також підписаний відповідачем 02.02.2024 об 11:54 год (а. с. 16-17), містить умови, аналогічні умовам, викладеним у самому Договорі. Також ОСОБА_1 підписала Графік платежів (а. с. 14 зворот).

Довідка про перерахування коштів ТОВ «ПЕЙТЕК» (а. с. 18) разом з витребуваною за клопотанням позивача судом інформацією від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в тому числі виписка за договором № б/н за період 02.02.2024 (а. с. 82-83) підтверджують обставину того, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_1 , та обставину перерахування 02.02.2024 14 300,00 грн коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

29 липня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» уклали договір факторингу № 29/07/2024 (далі «Договір факторингу»; а. с. 38-42), відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) відступило на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 , за договором № 1277245, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а. с. 44), в якому зазначено, що заборгованість відповідача становить 85 085,00 гривень, яка складається: 14 300,00 грн - заборгованість за кредитом; 63 635,00 грн заборгованість за нарахованими процентами; 7 150,00 грн заборгованість за штрафом. Згідно з п. 3.1.3. Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього Договору та оплати фактором суми фінансування у строки, передбачені пунктом 4.2. Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Відповідно до п. 4.1., 4.2. фінансування (ціна договору) складає 1 838 137,38 грн, яку фактор сплачує на рахунок клієнта протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору.

Доказів сплати цієї суми за Договором факторингу позивач не надав. І хоча під № 8 серед додатків до позову зазначена «завірена копія Договору факторингу № 29/07/24 від 29.07.2024 з додатками та доказами оплати», фактично суду надано лише копія самого Договору факторингу з додатком 2 та додатком 3 як зразками Акта приймання-передачі Документації та Актом повернення Прав вимог.

Отже, між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як первісним кредитором та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування. Обставину кредитування суд вважає доведеною.

Натомість обставину переходу права вимоги до відповідача за Договором факторингу, укладеним між первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як первісним кредитором та позивачем, позивач не довів, оскільки не підтвердив обставину оплати ним обумовленої в п. 3.1.3. Договору факторингу суми фінансування.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, якою визначено змагальність серед основних засад цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У Постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц міститься такий висновок щодо тягаря доказування: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний… Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс» (п. 81).

Верховний Суд у своїй Постанові від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц зазначив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача; пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Отже, стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до засади диспозитивності цивільного судочинства, визначеної ст. 13 ЦПК України, суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених самим ЦПК України. У цій справі відсутні підстави для збирання доказів судом, а тягар збирання і подання доказів повністю покладається на позивача.

Наданих суду доказів в їх сукупності - недостатньо для підтвердження обставини переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача. Оскільки ця обставина не доведена (отже, не встановлена судом), не доведена підстава для виникнення у відповідачки будь-яких зобов`язань повернути позивачу такі кошти та сплатити відсотки за користування ними. У зв`язку з цим позов не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Відмовити у задоволенні позовної заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», код 41915308, юридична адреса: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 18 квітня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець