Справа №478/411/25 пров. №2/478/243/2025
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

22 квітня 2025 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

В с т а н о в и в:

17 квітня 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Казанківської селищної ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №018951 позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 9,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

У своїй позовній заяві зазначає про те, що позивач неодноразово зверталась до Казанківської селищної ради з заявою про виділення їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) та просила надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у розмірі 9,29 га, однак відповідач, посилаючись на різні причини неодноразово безпідставно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність позивача.

Посилаючись на викладене, просить суд зобов`язати Казанківську селищну раду виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2025 року справу розподілено судді Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П.

Ознайомившись з матеріалами заяви, приходжу такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дана позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Позивач ОСОБА_1 , пред`являючи позов про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не додала до нього документів, які свідчать про оплату нею судового збору. В позовній заяві ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у ст.8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №686/114/16-ц від 04.07.2018 року, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Представником позивача ОСОБА_2 не наведено жодних передбачених законом правових підстав для відстрочення сплати судового збору. З наданих доказів, суд не має можливості встановити реальний майновий стан останньої через відсутність інформації щодо фактично всіх отриманих нею доходів, наявності рухомого чи нерухомого майна, виплати дивідендів, процентів та іншого прибутку тощо.

Тому з урахуванням наведених обставин, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Так, в силу приписів ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX передбачено, що у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 гривень.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211 грн 20 коп.

Враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подана до суду в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогами немайнового характеру в сумі 1937 грн 92 коп. (1211 грн. 20 коп. х 2 = 2422 грн 40 коп. х 0,8 = 1937 грн 92 коп,) - на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101, та надати суду підтверджуючі документи про сплату.

За таких обставин, згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) та надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

1. сплатити судовий збір, в розмірі 1937 грн 92 коп. - на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 22.04.2025 року.

Суддя І.П. Сябренко