Провадження № 2/761/2159/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

секретар: Процко В.М.,

представник позивача: Лєтнікова І.В.,

відповідач -2: ОСОБА_1 ,

третя особа: ОСОБА_2 ,

представник третьої особи-2 Шевченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просить:

- позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт номер НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки вони не виховують дитину належним чином, не забезпечують сина належним збалансованим харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи вищевикладене та безвідповідальне ставлення відповідачів до дитини, представник позивача звернувся з даним позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024 матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Мальцева Д.О.

06.05.2024 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків.

23.05.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2024 року у справі відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2024 року у справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач -2 ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог та пояснив, що він вживає всіх заходів щоб забезпечити дитині належні умови проживання.

В судове засідання відповідач - 1 ОСОБА_3 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Третя особа - 1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи 2- служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини справи та дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьками якого є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9

03.02.2023 до Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернулася гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , і повідомила, що її син гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виконують свої батьківські обов?язки по відношенню до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вживають наркотичні засоби.

13.02.2023 спеціалістами Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було відвідано адресу проживання родини ОСОБА_5 , проведено профілактично-роз?яснювальну роботу з батьками малолітнього, попереджено про відповідальність щодо утримання та виховання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В своєму поясненні від 13.02.2023 гр. ОСОБА_1 написав, що на даний час не є наркозалежним і зобов?язується виконувати батьківські обов?язки належним чином.

Письмове пояснення 13.02.2024 надала і гр. ОСОБА_6 , де зазначила, що вона інколи вживає замісну терапію від наркозалежності, зобов?язалася виконувати батьківські обов?язки належним чином.

З листа Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб від 07.04.2023 № 270/1-04 стало відомо, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 не працюють, вживають наркотичні засоби та ухиляються від виконання своїх батьківських обов?язків.

Службою у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації взято на облік малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як такого, що опинився у складних життєвих обставинах (наказ від 25.04.2023 № 63-од).

Із наявних документів, встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батько дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до витягів з реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є зареєстрованим.

25.08.2023 наказом Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації була створена міждисциплінарна команда для організації соціального захисту ОСОБА_7 .

03.10.2023 року відбулося засідання міждисциплінарної команди для організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах на території Шевченківського району міста Києва, на якому було доручено батькам влаштувати дитину до дитячого дошкільного закладу.

На засіданні міждисциплінарної команди 21.11.2023 фахівцю із соціальної роботи Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб було доручено провести роботу з батьками щодо обстеження малолітньої дитини ОСОБА_7 в інклюзивно-ресурсному центрі № НОМЕР_3 Шевченківського району міста Києва.

Відповідно до листа Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб від 26.12.2023 № 1250/1-04 відомо, що за інформацією правоохоронних органів 17.12.2023 зафіксовано випадок домашнього насилля із застосуванням фізичної сили гр. ОСОБА_8 до гр. ОСОБА_6 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також представниками поліції у батька дитини виявлено наркотичні речовини, після даного випадку мати дитини гр. ОСОБА_6 змінила місце проживання разом з малолітнім сином.

22.12.2023 року спеціалісти Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, спільно з залученими спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації та фахівцями Шевченківського районного в місті Києві Центу соціальних служб відвідали нову адресу проживання гр. ОСОБА_6 та малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 : АДРЕСА_3 .

Із листа інклюзивно-ресурсного центру № 10 Шевченківського району міста Києва від 30.01.2024 № 11-14/22 відомо, що малолітній ОСОБА_9 був обстежений за заявою батька в присутності бабусі ОСОБА_10 , дитина перебуває на обліку центру як дитина, яка пройшла комплексну оцінку, але письмового звернення від батьків про отримання корекційно-розвиткових та психолого-педагогічних послуг не надходило.

З довідки закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу № 429 Шевченківського району міста Києва від 30.01.2024 № 7 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зарахований до закладу 08.01.2024 року за заявою батьків, відвідує садок в режимі адаптації.

Відповідно до інформації начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві від 05.02.2024 № 3197/125/56-2024, стало відомо що 31.01.2024 надійшло повідомлення на лінію «102» від директора закладу дошкільної освіти (ясел-садка) комбінованого типу № 429 Шевченківського району міста Києва про те, що батьки малолітнього ОСОБА_9 прийшли до садочку забирати сина ймовірно перебуваючи в наркотичному сп`янінні.

Відповідно до листа від 05.03.2024 № 4995/125/56-2024 Національної поліції України Головного управління Національної поліції у місті Києві Шевченківського управління поліції батьки дитини неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності:

Гр. ОСОБА_11 - 24.05.2023 частина 1 стаття 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 06.10.2023 частина 1 стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 11.10.2023 частина 1 стаття 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 06.01.2024 частина 1 стаття 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Гр. ОСОБА_3 - 24.05.2023 частина 1 стаття 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 24.05.2023 частина 2 стаття 184; частина 1 стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 06.10.2023 частина 1 стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

До Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась з заявою бабуся дитини ОСОБА_2 , в якій зазначала, що батьки дитини систематично вживають наркотичні засоби, живуть за рахунок допомоги бабусі ОСОБА_12 , у дитини

До Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась з заявою бабуся дитини ОСОБА_2 , в якій зазначала, що батьки дитини систематично вживають наркотичні засоби, живуть за рахунок допомоги бабусі ОСОБА_12 , у дитини порушений режим дня (вночі з батьками гуляє, потім весь день спить, годують дитину перший раз о 18:00 годині, дитина дитячий дошкільний заклад не відвідує.)

Після вищезазначеного звернення 27.02.2024 спеціалістами Служби було відвідано адресу проживання родини ОСОБА_13 , проведено профілактично-роз`яснювальну роботу з батьками малолітнього, попереджено про відповідальність щодо утримання та виховання дитини. Гр. ОСОБА_1 пообіцяв виконувати свої батьківські обов`язки належним чином.

08.03.2024 Шевченківською Окружною прокуратурою міста Києва до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної -адміністрації було перенаправлено звернення гр. ОСОБА_10 від 28.02.2024, в якому зазначено, що батьки малолітнього ОСОБА_14 систематично вживають наркотичні засоби, дитина не завжди має що поїсти, тобто неналежно виконують батьківські обов`язки.

Згідно Висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якого Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.155, 164, 165 СК України, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Крім того, у відповідності до положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27.11.1992) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

На підставі викладено, Конституції України, Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 141, 150, 164, 165, 181, 182, 183, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 200, 206, 223, 258-259, 263-268, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (і.п.н. НОМЕР_1 ), батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт номер НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Роз`яснити, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: