Справа № 539/4779/24
Провадження № 2-з/539/8/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 у цивільній справі № 539/4779/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
УСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) (далі позивачка) звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) із позовною заявою до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) (далі відповідач) про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою від 11 листопада 2024 року суд залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою від 22 листопада 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у цивільній справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 23 грудня 2024 року.
17 квітня 2025 року до суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд:
1) вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом поділу спільної сумісної власності, а саме:
2) заборонити до ухвалення рішення по справі про поділ спільного сумісного майна, яке є предметом спору, відчужувати, передавати у користування, змінювати стан майна.
Заяву про забезпечення позову позивачка обгрунтовує тим, що відповідач вчинив дії по знищенню частини майна за адресою: АДРЕСА_3 . Так, на час подання позову був розміщений кормоцех з обладнанням «А-1» загальною площею 309,4 кв.м, комбікормовий цех «Д-1» загальною площею 858,0 кв. м, склад для посіву «Е1» загальною площею 408,3 кв.м, навіс «Е-1», вісова «Ж-1» загальною площею 30,6 кв.м, огорожа №1, огорожа №2,ворота №3. На час подання заяви про забезпечення позову залишилася тільки будівля вісова.
Крім того, позивачка зазначає, що відповідач має намір і надалі знецінювати або відчужити на користь третіх осіб майно, яке підлягає поділу, без згоди позивачки.
Таким чином, позивачка, керуючись статтями 149, 150, 152 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в також відповідною судовою практикою, вважає, що є обгрунтовані причини, які можуть призвести до унеможливлення або ускладнення виконання майбутнього рішення суду.
Згідно з положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивачки про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно з положеннями частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до положень пунктів 1 та 3 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.
Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будівля вісова, приміщення 1 та приміщення 2 належать відповідачу на праві власності.
При цьому, щодо будівлі вісової у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено інформацію про факт знищення об`єкта будівництва (витяги з ЄДЕССБ) від 12 грудня 2024 року серій та номерів: DT01:0018-8280-2303-9080; DT01:0018-0899-0103-2927, DT01:0017-5313-4556-9022, DT01:0016-4828-1151-2365.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Позивачка, обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно: будівлю вісову, приміщення 1 та приміщення 2, а також встановлення заборони на його відчуження, передачу у користування, зміну стану майна, наводить інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому зазначено про факт знищення 12 грудня 2024 року об`єкта будівництва (будівля вісова).
При цьому, позивачка не підтверджує документально той факт, що таке знищення майна вчинене саме відповідачем (а не, наприклад, внаслідок обстрілу чи пожежі, спричиненої ударом блискавки). Крім того, в матеріалах заяви відсутні будь-які відомості про наміри відповідача відчужити, передати у користування чи змінити стан майна (оголошення, копії попередніх договорів про продаж, здавання майна в оренду чи користування, тощо).
Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені позивачкою докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 149, 150,153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя:
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 539/4779/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва