Справа № 487/1307/25
Провадження № 2/487/1423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Лагоди А.А.,

за участю секретаря Мамчур К.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, витребування доказів, призначення експертизи, зобов`язання сторони відповідача надати відповіді у формі заяви свідка, зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма», про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма», про визнання права власності.

Позивач 22.03.2025 через систему «Електронний суд» надіслав до суду клопотання про витребування доказів в якому просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження; витребувати у АГК «Парма» документи бухгалтерського обліку, які підтверджують факт придбання у власність гаражу, який знаходиться у володінні ОСОБА_1 ; призначити по справі судову екпертизу, на вирішення якої поставити питання «Чи підтверджується документально факт придбання АГК «Парма» металевого гаражу «90» у МП «Парма» по договору від 22.08.1993, факт встановлення його на території АГК, та факт передачі у володіння ОСОБА_1 ; зобов`язати голову АГК «Парма» надати у формі заяви свідка вичерпну відповідь окремо на кожне питання, поставлене в позовній заяві, разом з наданням копій відповідних письмових доказів.

Окремо, 18.04.2025 сторона позивача звернулась через систему «Електронний суд» до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до закінчення кримінальних проваджень № 000831, № 0000108 та витребування у ТУ ДБР ухвали про закриття кримінального провадження № 0000304.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені клопотання та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в них.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, раніше до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями та розгляд справи без участі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд взяв до уваги, зокрема виходив з ціни позову, критерії, визначені ст. 11, 19, ч. 3 ст. 274 ЦПК України, а також те, що дана справа не підпадає під категорії, визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у зв`язку з чим суд визнав таку справу малозначною, як таку, що є справою незначної складності.

З урахуванням зазначеного суд визначив порядок розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) з повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження з викликом сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відсутні.

Щодо витребування у АГК «Парма» документів бухгалтерського обліку, які підтверджують факт придбання у власність гаражу, який знаходиться у володінні ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

За змістом ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Враховуючи те, що позивачем у клопотанні про витребування доказів не зазначено про вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, крім того позивачем не обґрунтовано, яким чином вказані докази підтвердять заявлені вимоги, та стороною відповідача в підтвердження своїх заперечень надано відзив та всі наявні докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Відносно призначити по справі судову екпертизу, на вирішення якої поставити питання «Чи підтверджується документально факт придбання АГК «Парма» металевого гаражу «90» у МП «Парма» по договору від 22.08.1993, факт встановлення його на території АГК, та факт передачі у володіння ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів (ст. 103 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином, судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Разом з тим, в заяві позивача про призначення експертизи щодо документального факту придбання АГК «Парма» металевого гаражу № НОМЕР_1 у МП «Парма» по договору від 22.08.1993, факт встановлення його на території АГК та факт передачі у володіння позивачу не обґрунтовано необхідності проведення судової експертизи з поставлених позивачем питань з огляду на підстави та предмет позову, який стосується визнання права власності.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання про призначення експертизи необґрунтованим, недоведеним, не переконливим для суду, призначення такої експертизи лише затягне розгляд справи, тому у задоволенні клопотання про проведення у справі судової експертизи суд вважає необхідним відмовити.

Окрім того, в позовній заяві позивач наводить ряд запитань відповідачу, а саме: 1.Який номер ЄДРПОУ мало АГК «Парма» на час укладання договору від 22.08.1993?; 2.Яку кількість членів мав кооператив АГК «Парма» на час укладання договору 22.08.1993 та яким рішеннями загальних зборів це підтверджується?; 3.Коли, за яких обставин та на підставі яких документів і за яких грошових витрат автостоянка АГК "Парма" стала власником металевого гаражу (боксу), який знаходиться у володінні ОСОБА_1 ; 4. З якого часу АГК «Парма» почала видавати членам кооперативу членські книжки?; 5. Коли, за яких обставин та на підставі яких документів металевий гараж (боксу), який знаходиться у володінні ОСОБА_1 , був встановлений на місце, де він зараз знаходиться?; 6. Коли, за яких обставин та на підставі яких документів металевий гараж (боксу), опинився у володінні ОСОБА_1 .?; 7. Де саме на території АГК «Парма», вказати на схемі, знаходився гараж з моменту придбання гаражу в 1993 до початку володіння гаражем ОСОБА_1 .?; 8. Яким чином АГК «Парма» розпорядилось отриманими від ОСОБА_1 членськими внесками, отриманими АГК за 2008-2015 роки, надати докази?; 9. Яка кількість членів кооперативу АГК «Парма» на 01.01.2016, згідно з протоколами загальних зборів, надати копії рішень загальних зборів?; 10. Чому до цього часу до ревізійна комісія не розглянула скаргу ОСОБА_1 на рішення правління?

За вимогами ст. 93 ЦПК України запитання, що ставляться учаснику справи, повинні мати значення для справи.

Позивачем не зазначено, які факти можуть підтвердити або спростувати відповіді на поставлені ним до відповідача в особі керівника відповідача запитання.

Крім того стороною відповідача до суду на позов надано відзив із запереченнями з приводу предмету спору.

За таких обставин позивачу слід відмовити в задоволенні клопотання.

Щодо клопотання про зупинення провадження до закінчення кримінальних проваджень № 000831, № 0000108 та витребування у ТУ ДБР ухвали про закриття кримінального провадження № 0000304.

Клопотання обґрунтовано тим, що стороною відповідача не надано доказів права власності на гараж, стверджуючи що це право встановлено рішеннями судів у справах №487/1004/16, 487/5705/16, 487/5524/18. Разом з тим, достовірність документів (договору від 22.03.1993, квитанції від 22.03.1993, протоколу про встановлення гаражу від 11.03.2008) встановлюється в кримінальних провадженнях, а тому суд немає об`єктивної можливості на підставі цих документів встановити факт придбання АГК «Парма» у власність гаражу та його встановлення на місці 90.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підставою для зупинення провадження у цивільній справі за п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України є знаходження на розгляді в суді іншої справи при розгляді якої можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Тобто, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, а між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі,у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

Проте, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, враховуючи, що відповідачем не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи на час проведення досудового розслідування по кримінальних проваджень № 000831, № 0000108, № 0000304. Не надано доказів про наявність розгляду судом таких проваджень в рамках будь якого судочинства. Крім того сторона позивача в судовому засіданні підтвердила, що вищевказані кримінальні провадження перебувають на стадії досудового розслідування та не перебувають на стадії судового розгляду.

Наявність кримінальних проваджень не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування у ТУ ДБР ухвали про закриття кримінального провадження № 0000304 суд наголошує про наступне.

Позивач в клопотанні про витребування доказів не зазначив про вжиті ним заходи для отримання процесуального документу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, вплив такого документу на розгляд цивільної справи, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Також справа підлягає відкладенню для розгляду по суті.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 43, 49, 174, 258 261, 277, 279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, витребування доказів та призначення експертизи, зобов`язання сторони відповідача надати відповіді у формі заяви свідка, зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» про визнання права власності залишити без задоволення.

Відкласти розгляд справи по суті на 29.04.2025 о 13 30 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Лагода