Справа № 517/1563/24
Провадження № 2-ві/645/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання - Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сластінкової Ганни Олександрівни про відвід судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарка О.П. у цивільній справі №517/1563/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини батьком -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини батьком.

Представник позивача - адвокат Сластінкова Г.О. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про відвід головуючому у даній справі - судді Шарку О.П. Заява зареєстрована в суді 16.04.2025 року та обґрунтована тим, що 02.12.2024 року до Фрунзівського районного суду Одеської області адвокатом Сластніковою Г.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 було подано позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України в особі, Орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини батьком. 03.12.2024 року ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова, провадження по справі не відкрито. 26.12.2024 року до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла справа № 517/1563/24, яка містила вказану позовну заяву ОСОБА_1 . Ухвалою від 15 січня 2025 року провадження по справі не відкрито, проте розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова (за адресою: м.Харків, бул.Б.Хмельницького, 32/38) на 11 лютого 2025 року на 10 годину 20 хвилин. У призначений час та дату судове засідання не відбулося, про причини перенесення розгляду справи суд учасників процесу не повідомив. У електронний кабінет адвоката надійшло повідомлення про призначення до судового розгляду на 11.03.2025 об 12:30 год. У призначений час та дату судове засідання не відбулося, про причини перенесення розгляду справи суд учасників процесу не повідомив. У електронний кабінет адвоката надійшло повідомлення про призначення до судового розгляду на 15.04.2025 об 11:10 год. У призначений час та дату судове засідання не відбулося, про причини перенесення розгляду справи суд учасників процесу не повідомив. На телефонні дзвінки працівники суду не відповідають. З реєстру судових рішень та електронного кабінету адвоката вбачається, що позовна заява, яка перебуває в провадженні судової влади України з 02.12.2024 станом на 15.04.2025 провадження по справі не відкрито, але ухвалою судді Фрунзенського районного суду О. П. Шарко від 15.01.2025 року справу прийнято до провадження. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду Шарка О.П. від 15.01.2025 року вирішено розпочати підготовче провадження у справі, але станом на 15.04.2025, після спливу 90 днів з дня прийняття справи до провадження, судом не проведено жодного судового засідання по справі, провадження у справі не відкрито. Відтак, протягом строку, встановленого законом (ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 189 ЦПКУ) суддя Фрунзенського районного суду Шарко О.П. не вжив заходів щодо відкриття провадження та розгляду справи, оскільки формальні призначення дат не зумовило жодного судового засідання по справі, провадження по справі не відкрито, чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тому сторона позивача письмово заявила про безпідставне затягування та невжиття суддями заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом, що викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності суду під час розгляду справи №517/1563/24 та є підставою для відводу відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПКУ. Також у заяві повідомлено, що позивач скористався правом на оскарження дій судді та 15.04.2025 скерував скаргу по перелічених вище підставах до Вищої Ради Правосуддя з проханням притягнути суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарка О.П. до дисциплінарної відповідальності, що викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії під час розгляду справи №517/1563/24.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2025 року заяву представника позивача про відвід передано для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід судді Шарку О.П. була передана на розгляд судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Алтуховій О.Ю.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстав розгляду даної заяви про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд не вбачає.

У зв`язку з тим, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, доводи заяви про відвід судді Шарку О.П., доходить наступного висновку.

Підстави для заяви відводу судді передбачені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 37 ЦПК України передбачені підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді справи

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З матеріалів справи вбачається, що заява про відвід судді сформована представником позивача у системі «Електронний суд» 15.04.2025 року, у Фрунзенському районному суді м.Харкова зареєстрована 16.04.2025 року, тобто за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання (06.05.2025), тому вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Вивченням матеріалів справи № 517/1563/24 встановлено, що 02.12.2024 року до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України в особі, Орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини батьком.

03.12.2024 року ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

До Фрунзенського районного суду м.Харкова справа надійшла 26.12.2024 року і відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шарка О.П.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарка О.П. від 15.01.2025 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче засідання на 11.02.2025 року на 10.20 год.

Відповідно до довідки від 11.02.2025 року за підписом секретаря судового засідання, фіксація судового засідання не здійснювалася через неявку сторін у справі, слухання справи призначено на 11.03.2025 року на 12.30 год.

Справа містить також довідку від 11.03.2025 року за підписом секретаря судового засідання про те, що фіксація судового засідання не здійснювалася через неявку сторін у справі та призначення слухання справи на 15.04.2025 року на 11.10 год.

З ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.04.2025 року вбачається, що провести підготовчі судові засідання, призначені на 11 лютого 2025 року, 11 березня 2025 року, 15 квітня 2025 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ" не виявилося можливим через відсутній зв`язок зі сторонами, у звязку з чим суд прийшов до висновку про ухвалення відповідної ухвали, роз`яснивши прядок проведення відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "ВКЗ".

Справа містить також довідку від 15.04.2025 року за підписом секретаря судового засідання про те, що фіксація судового засідання не здійснювалася через неявку сторін у справі та призначення слухання справи на 06.05.2025 року на 10.30 год.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Сторона позивача, зокрема, наполягає, що головуючим у справі - суддею Шарком О.П. при розгляді справи № 517/1563/24 порушено п. 2 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності суду та є підставою для відводу відповідно до України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження через безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Для відведення судді із наведеної підстави (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК) особа, яка звертається із заявою, повинна обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на ймовірну упередженість або необ`єктивність судді. При цьому, сам лише сумнів у неупередженості або об`єктивності судді не може бути підставою для відводу, оскільки виходячи із норми ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятими судом процесуальними рішеннями щодо руху цивільної справи № 517/1563/24 (зокрема: порядку та строків відкриття провадження, відкладення підготовчих засідань, строку проведення підготовчого засідання), однакпредставником позивача не зазначено жодної законної підстави та доказу, які підтверджували б обґрунтованість заявленого відводу головуючому судді у справі, та свідчили б саме про його неупередженість та необ`єктивність при розгляді даної справи.

Також, сторона позивача вважає, що звернення позивача до ВРП зі скаргою на дії судді Шарка О.П. у цій справі викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії під час розгляду справи №517/1563/24.

Необхідно відмітити, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа (стаття 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

Суд вважає, що в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у справі за бажанням конкретних осіб.

Рішення Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, зі змінами внесеними Рішенням Ради суддів України від 01.03.2019 № 13 встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя - не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

У зв`язку із цим, саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє конфлікту інтересів.

З огляду на викладене, факт звернення сторони позивача до ВРП не створює конфлікту інтересів, який унеможливлює подальший розгляд справи № 517/1563/24 суддею Шарком О.М. та не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Існування інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Шарка О.П. заявником не вказано та при розгляді заяви про відвід не встановлено.

Таким чином, оскільки судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які у розумінні визначених у ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді дійсно викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючого у справі № 517/1563/24 судді Шарка О.П. - заява представника позивача про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 247, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сластінкової Ганни Олександрівни про відвід судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарка О.П. у цивільній справі №517/1563/24 позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини батьком - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Алтухова