Справа № 510/2124/24
Провадження № 2/510/909/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 за первинним позовом доводи, викладені позивачкою визнала, щодо позовних вимог (стосовно сумісно визначеного між ними варіанту розподілу спадщини) заперечень не мала, надала зустрічну позовну заяву із вимогами до ОСОБА_1 , яку підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 зустрічні позовні вимоги визнав повністю, також не заперечував з приводу саме такого варіанту розподілу спадщини між спадкоємцями, первинні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Сторони просили про розгляд справи за їхньої відсутності та без участі представника ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2008р.; копія свідоцтва № НОМЕР_1 від 25.08.1993р. про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості частини квартири від 11.09.2024р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_9 із ОСОБА_8 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2024р.; копія свідоцтва № НОМЕР_2 від 22.09.1994р. про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості частини квартири (по АДРЕСА_3 ) від 11.09.2024р.; копія домової книги на квартиру АДРЕСА_2 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2024р. (щодо квартири АДРЕСА_4 ); відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 06.03.2025р. (після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась); копія заяви ОСОБА_5 від 06.02.2007р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ; копія витягу зі Спадкового реєстру від 06.02.2007р.; копія витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.02.2007р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2007р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); копія заяви ОСОБА_5 від 31.03.2008р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (на грошові внески); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі свідоцтва про право на спадщину за законом; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 05.03.2025р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 05.03.2025р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась); протокол опитування особи - ОСОБА_10 за її згодою від 11.09.2024р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються доньками нині померлої ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

частка квартири АДРЕСА_1 - на підставі свідоцтва №622 від 25.08.1993р. про право власності на житло;

грошові внески у банківській установі.

За життя ОСОБА_4 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 була її донька ОСОБА_5 . Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, отже, прийняла спадщину після смерті матері в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

31.03.2008р. ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески у банківській установі, що за життя належали її матері ОСОБА_4 . Право на спадкове майно - частку квартири АДРЕСА_1 не було оформлено ОСОБА_5 , однак, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона належала їй з часу відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_5 належало наступне майно:

частка квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва №286 від 22.09.1994р. про право власності на житло.

Також ОСОБА_5 належала частка квартири АДРЕСА_1 , яка була успадкована нею після смерті ОСОБА_4 , але належним чином не переоформлена на своє ім`я.

За життя ОСОБА_5 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були її доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вони у передбачений законом строк не подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, але на день смерті матері мешкали разом із нею однією сім`єю, доглядали за матір`ю, як доньки. Отже, після смерті ОСОБА_5 її діти (доньки) прийняли спадщину за законом у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України в рівних частках кожна з них.

У нинішній час, при зверненні позивачів (доньок ОСОБА_5 ) до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані частки квартир, про що 28.04.2024р. нотаріусом були винесені відповідні постанови.

Необхідні нотаріусу документи позивачки надати не можуть у зв`язку із тим, що на час смерті ОСОБА_5 квартири не були зареєстровані у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та взагалі частка одної з квартир не переоформлювалась попереднім спадкоємцем документально.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкти спадщини, можуть звернутися тільки спадкоємці.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Під час розгляду справи судом позовні вимоги сторами були пред`явлені один до одного обопільно. Вимоги первинного позову позивачки ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування на частку квартири АДРЕСА_1 були повністю визнанні відповідачкою ОСОБА_2 , вимоги зустрічного позову щодо визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на частку квартири АДРЕСА_2 - також були повністю визнанні ОСОБА_1 . Таким чином, між сторонами фактично було здійснено перерозподіл спадщини, варіант якого вони визнали та щодо якого жодних заперечень не мали.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи, викладені у позовах, знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог (як первинних так і зустрічних), обставин справи сторони не заперечують, визнають їх обопільно, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачі не звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, на день смерті ОСОБА_5 мешкали разом із нею, отже прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Як зазначили сторони, після смерті матері у них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові відповідні частки квартир. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва сторони не мають можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачки прийняли спадщину фактично, оскільки вони на день смерті матері мешкали разом із нею та по теперішній час фактично управляють та володіють спадковим майном (мешкають у спадкових квартирах, доглядають за їх технічним станом).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Сторони фактично перерозподілили між собою спадщину, проти такого варіанту поділу спадщини не заперечували, визнали його обопільно.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачки являються суб`єктами набуття права власності на відповідні частки квартир з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270, 1278 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

І. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- частку квартири АДРЕСА_1 ,

що належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахується оформленою за ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

ІІ. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- частку квартири АДРЕСА_2 ,

що належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК