Провадження №: 6/336/36/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Браташ Юрія Павловича, третя особа: Центральний відділ ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заміну способу та порядку виконання судового рішення, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Браташ Ю.П. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 0827/2444/12 від 03.04.2012, що перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції, шляхом перерахування суми заборгованості по сплаті аліментів на рахунок ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2012 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градизьк Глобинського району Полтавської області, що працює: інспектором ІТТ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2012 року, до його повноліття.

Згідно повідомлення Центрального відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), заборгованість боржника ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання сина складає 195 812,16 грн. Заявник проживає окремо від боржника та стягувача, яка є його матір`ю, отримати заборгованість по аліментам не має можливості. Оскільки аліменти є власністю дитини, вважає за можливе відновити його права шляхом зміни порядку виконання рішення та перерахувати заборгованість саме на рахунок заявника.

Стягувач, боржник та представник відділу ДВС, заявник та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

На підставі ст. 435 ЦПК України суд вважає, що неявка сторін до судового засідання не перешкоджає розгляду питання про зміну порядку виконання судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2012 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градизьк Глобинського району Полтавської області, що працює: інспектором ІТТ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2012 року, до його повноліття.

Згідно повідомлення Центрального відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), заборгованість боржника ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання сина складає 195 812,16 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник ОСОБА_1 досяг повноліття.

На даний час заявник ОСОБА_1 мешкає окремо від батька (боржника) та матері (стягувача), що вбачається з довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і на день подачі заяви йому виповнилося 18 років, а тому враховуючи ст. 6 СК України та ст. 32 ЦК України він є повнолітнім.

В розумінні ст. 176 СК України аліменти є власністю дитини, який є повнолітнім та має право самостійно розпоряджатися аліментами, одержаними на його утримання, та має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними.

Відповідно дост.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1ст.18ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно дост. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.2ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач (заявник). При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі вищевикладеного, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.431,435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Змінити порядок виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2012 по справі №0827/2444/12, встановивши наступний порядок виконання судового рішення у вказаній справі у виконавчому провадженні №50404743 від 04.03.2016, яке перебуває у провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом здійснення перерахування заборгованості, яка виникла у боржника ОСОБА_3 по аліментам на утримання ОСОБА_1 у розмірі 195 812,16 грн. на рахунок ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інша особи: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Центральний відділ ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адреса: м.Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, 69068, ЄРПОУ 44993352.

Суддя: Н.С. Звєздова