Справа № 183/9396/24
№ 2/183/1359/25
16 квітня 2025 року м.Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадженняу у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні, -
У вересні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просила припинити право власності відповідача на 4/15 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на ці 4/15 часток вказаного домоволодіння.
Ухвалою судді від 18.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.01.2025 закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивачки адвокат Олійник О.А. не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу змінено прізвище на « ОСОБА_4 » /а.с.7/) ОСОБА_5 на праві приватної власності належить 11/15 частин житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.09.2000 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р. № 2-2869, та зареєстрованого в Новомосковському районному КП БТІ «Інвентаризатор» 22.09.2000 за р. №435-2 (а.с.9).
У повідомленні КП «Новомосковське МБТІ» №2349/23 від 12.12.2023 вказано, що що відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29.12.2012 власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є:
- ОСОБА_6 на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом -11/15 част.;
- ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.11.2003 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р.№2-2210, зареєстрованого НРКП БТІ «Інвентаризатор» в Реєстрі прав власності 06.12.2003 за р.№3281869 - 4/15 част. (а.с.10).
Згідно з витягом ЦНАП Піщанської сільської ради №109 від 24.05.2024 місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 22.09.2005 по теперішній час (а.с.11).
За положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.
Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Отже, за змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс12, від 24 лютого 2016 року в справі №6-2784цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17.
У відповіді Державної прикордонної служби України, наданої 12.12.2024 на виконання ухвали суду, містяться дані про перетин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України: пункт пропуску - Готівка, виїзд - 01.05.2018; пункт пропуску - Мілове, виїзд - 17.09.2020 (а.с.56).
Наведене свідчить про те, що відповідач з 2018 року проживає за межами України, що підтверджує доводи позивачки про те, що участі в утриманні нерухомого майна відповідач не приймає.
На підставі досліджених судом доказів судом установлено, що частка відповідача є незначною і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_2 , оскільки відповідач більше п`яти років не використовує належне йому на праві спільної часткової власності житлове приміщення, що свідчить про відсутність потреби у використанні вказаного приміщення для власного проживання.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про припинення права власності відповідача на 4/15 часток домоволодіння, та визнання права власності на ці 4/15 часток за позивачкою обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
За висновком звіту про оцінку, ринкова вартість об`єкта оцінки - житлового будинку, загальною площею 81,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки 08.05.2024, становить (без ПДВ) 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) грн. (а.с.20-21).
Питання присудження компенсації на підставі ст. 365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому саме судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду.
Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/15 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81,5 кв.м., житловою площею 45,0 кв.м., припинивши право приватної власності ОСОБА_2 на 4/15 часток вказаного домоволодіння.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 16 квітня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.