Справа №638/6624/25
Провадження № 2-з/638/80/25
УХВАЛА

22 квітня 2025 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поляков О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі адвоката Ухова Романа Владиславовича про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі адвоката Ухова Р.В. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб Toyota Rav 4, державний номерний знак, НОМЕР_1 VIN cod НОМЕР_2 із забороною відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом, який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що 31.07.2024 о 19:00 годин у м. Харків, вул. Мироносицька буд. 53 на перехресті нерівнозначних доріг сталася дорожньо-транспортна пригода. Автомобіль Toyota RAV 4, днз НОМЕР_1 , який на момент ДТП був під керуванням ОСОБА_2 , зіткнувся із автомобілем BMW 850, днз НОМЕР_3 , під керуванням власника ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль BMW 850, днз НОМЕР_3 , зазнав технічних ушкоджень. 25.11.2024 листом №1036 ЮР повідомлено, що 22.11.2024 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було вплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 156 800,00 гривень. Відповідно до висновку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, № ЕР 81/08-24 вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW 850, днз НОМЕР_3 , складає 444 448,86, тобто вартість матеріального збитку складає 267 621, 36 гривень. Страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомлено, що відповідачем була застрахована цивільна відповідальність згідно з полісом страхування №ЕР/216906116 у розмірі 160 000 гривень матеріальні збитки, 320 000 шкода життю та здоров`ю, франшиза складає 3 200. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомила, що ними визначено вартість ремонту автомобіля BMW 850, днз НОМЕР_3 , яка склала 368 137,73 гривень.

Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі 953/7391/24 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за протоколом ААД №910446 з накладенням штрафу у розмірі 850 гривень. Таким чином відповідач є винним у скоєнні зазначеного ДТП.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС зареєстрованих транспортних засобів, ОСОБА_2 станом на 11.02.2025 володіє транспортним засобом Toyota Rav 4, днз НОМЕР_1 , об`єм двигуна см3 2494, дата реєстрації 30.06.2021. Тобто ОСОБА_2 , який буде набувати статус відповідача у справі, є власником Toyota Rav 4, днз НОМЕР_1 VIN cod НОМЕР_2 , 2016 року випуску.

Для забезпечення виконання судового рішення заявник вважає необхідним ухвалити рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Toyota Rav 4, днз НОМЕР_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву було розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова Полякову О.В.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З клопотання заявника не вбачається обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову до розгляду позовної заяви, суду не доведено чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях та є передчасними, ним не доведено співмірність заходу забезпечення позову до розгляду позовних вимог.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої адвокатом Уховим Р.В. про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Ухова Романа Владиславовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О. В. Поляков