справа № 198/378/24
провадження № 2/0198/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Довгопол О.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ільченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду с-ща Юріївка Юріївського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

Позивач є власником житлового будинку та присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0042, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та відповідачі в 2019 році домовились про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна, а 19.04.2019 позивач видав ОСОБА_2 довіреність на право представництва інтересів для оформлення необхідних для укладення угоди документів.

Надалі, взявши у позивача ключі від будинку та зробивши дублікати, відповідачі без згоди власника будинку, тобто самоправно, вселились в житлове приміщення, чинять ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, тому він змушений звернутись до суду та просить усунути такі перешкоди шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В. від 23.09.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 13.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

13 січня 2025 року суддя Білинський М.В. задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід його як судді, після чого справу передано до канцелярії для подальшого визначення складу суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Гайдар І.О.

15.01.2025 справу прийнято до розгляду суддею Гайдар І.О. та продовжено розгляд зі стадії розгляду справи по суті.

Позивач та його представник під час розгляду справи підтримали поданий позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в жодне судове засідання, призначене для розгляду справи, не з`явилась, при цьому була обізнана про судове провадження, оскільки 21.10.2024 особисто надавала до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату. Надалі відзиву на позов, заяв з повідомленням причин неявки або про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 24.02.2024 заперечував проти позову, стверджуючи, що в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після укладення з позивачем попереднього договору про купівлю-продаж нерухомості вселилась та проживала тільки ОСОБА_3 , його колишня дружина. Наразі за твердженням ОСОБА_2 остання з листопада 2024 року перебуває за кордоном. У вказаному будинку знаходяться тільки речі ОСОБА_3 , а він проживає за іншою адресою, де здійснює постійний догляд за хворим батьком.

Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, доходить таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору про забудову від 08.08.1996 та державного акта на право приватної власності на землю серії ДП від 18.09.1997 належить житловий будинок та присадибна земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0042, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, видавши 16.04.2019 довіреність, уповноважив ОСОБА_2 на три роки бути його представником по всім питанням, пов`язаним із замовленням та одержанням будь-яких документів на вказаний житловий будинок.

25.07.2019 ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) уклали попередній договір або договір завдатка, яким домовились про передачу права власності на нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , після остаточного розрахунку покупця з продавцем, що повинен був відбутись 15 жовтня 2019 року.

Необхідно відмітити, що станом на день прийняття рішення відповідачка ОСОБА_3 не довела сплату коштів у встановлений попереднім договором строк та обсягах, а також що ОСОБА_1 ухиляється від укладення та нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу будинку.

Разом з тим, інший відповідач ОСОБА_2 під час надання пояснень в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_3 після укладення попереднього договору вселилась в належний позивачу житловий будинок, в якому знаходяться її речі.

Складений представниками органу місцевого самоврядування за участю сусідів акт свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 також періодично проживає, інколи ночує, майже щодня відвідує, в різні часи доби перебуває за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому матеріали справи містять відомості про те, що відповідачі зареєстровані за іншими адресами, що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, а ОСОБА_2 до того ж здійснює постійний догляд за хворим батьком, що підтверджується медичним висновком та актом встановлення факту здійснення догляду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

За положеннями частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі на момент пред`явлення позову про їх виселення та протягом розгляду справи проживали у будинку, належному на праві власності позивачу, а підставами проживання вважали укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 попередній договір купівлі-продажу.

Разом з тим, укладення попереднього договору та виконання умов, які у ньому були передбачені, є лише передумовами для укладення основного договору, і не заміняє собою основний договір. Внаслідок неукладення основного договору зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється.

До того ж ні укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 попередній договір купівлі-продажу, ні видана позивачем ОСОБА_2 довіреність не містили згоди власника нерухомості на вселення відповідачів в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що основний договір купівлі-продажу нерухомості між його сторонами не укладено, до покупця ОСОБА_3 не перейшло право власності на предмет попереднього договору купівлі-продажу, а ОСОБА_2 не отримував згоду позивача на вселення, тому ОСОБА_1 як власник будинку має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні його власністю шляхом виселення відповідачів, які зайняли його самоправно та проживають в житловому приміщенні без достатніх правових підстав.

Стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та який не суперечить нормам права. Визначальним для захисту права на підставі цих правил є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

У правовій ситуації, коли у відповідачів права на володіння та користування спірним будинком не виникли на підставі договору, суд вважає можливим визнати за позивачем повноваження вимагати захисту його прав у обраний спосіб.

Окремо суд зауважує, що за встановлених під час розгляду справи обставин не має правового значення здійснення ОСОБА_2 постійного догляду за хворим батьком за іншими адресами або тимчасове перебування ОСОБА_3 за кордоном, адже відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, а також закріплено право особи мати кілька місць проживання.

Враховуючи все викладене вище, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а відповідачі виселенню з житлового приміщення, оскільки їх проживання порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном, при цьому вони мають інші житлові приміщення, в яких зареєстроване їх місце проживання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 76-81, 89, 95, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного житлового приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 16 квітня 2025 року.

Суддя І. О. Гайдар