ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа 766/6797/24

провадження 22-ц/819/39/25

09 квітня 2025 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач)

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Цвігуном Андрієм Вікторовичем, та Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року, постановлене під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,

встановив:

Зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Позов мотивував тим, що 12 квітня 2023 року старшим інспектором ВП №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №192595 за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за ознаками діяння, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 квітня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрито, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 23 квітня 2024 року.

Позивач вважав, що оскільки складення відносно нього адміністративного протоколу було незаконним, то зазначеними діями працівників патрульної поліції йому заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь 95 741, 94 грн. та понесені судові витрати у справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 7 000,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що здійснення адміністративного провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали це провадження (складали протокол, отримували пояснення тощо). Зазначені дії спричинили позивачу моральних страждань, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави. Проте заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є необґрунтовано завищеним, а тому відшкодування має становити 7 000,00грн.

При винесенні рішення суд послався на пункт 2 частини першої статті 1 Закону України від 01 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», яким визначено, що відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. За пунктом 4 частини першої статті 2, 4 цього Закону право на відшкодування шкоди виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційних скарг

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що суд першої інстанції визнав факт незаконного ініціювання проти нього адміністративної справи, яка була закрита через відсутність складу та події інкримінованого правопорушення. Позивач стверджував, що дії працівників поліції, які неправомірно притягнули його до відповідальності, спричинили моральну шкоду, яка полягала у заподіяні душевних страждань та постійному знаходженні в стресовому стані, що вплинуло на його особисте життя, відносини з оточуючими людьми. Вважав, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір моральної шкоди, не врахувавши усіх аспектів страждань, яких він зазнав через незаконні дії працівників поліції та додаткові зусилля, яких йому довелося докласти для захисту своїх прав.

На думку скаржника, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, так як суд повинен був обрахувати заподіяну шкоду, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць поки особа перебувала під слідством або під адміністративною відповідальністю. Оскільки суд першої інстанції неправильно оцінив розмір моральної шкоди та порушив норми матеріального права при її визначенні, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Херсонській області зазначило, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а сума стягнутої моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн. завищеною, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами заподіяння такої шкоди діями працівників поліції.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статі 130 КУпАП є лише фіксацією порушення, виявленого працівником патрульної поліції і підлягає оцінці уповноваженою особою при розгляді справи по суті. Позивачем не доведено неправомірності дій працівників Скадовського ВП №2 ГУНП в Херсонській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, вина відповідача в заподіянні моральної шкоди. Подальше закриття провадження в адміністративній справі відносно позивача не є доказом підтвердження неправомірних дій працівників поліції, зокрема, що вони вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб.

Головне управління Національної поліції в Херсонській області просило скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Правова позиція сторін щодо поданих апеляційних скарг

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області зазначив про безпідставність тверджень ОСОБА_1 про необхідність при визначені розміру компенсації заподіяної йому моральної шкоди брати до уваги розмір не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць поки особа перебувала під слідством або під адміністративною відповідальністю, оскільки таке обрахування згідно пункту 17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 березня 1996 року за № 106/1131, застосовується лише за час перебування під слідством чи судом. Позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності, не перебував під слідством чи судом у розумінні положень статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Розгляд справи апеляційним судом

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до положень частини 5 статті 128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судових повісток на електроні адреси сторін.

У заяві від 11 березня 2025 року Головне управління Національної поліції в Херсонській області просило розгляд справи провести у відсутність представника відповідача.

Згідно частини 3 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а скарга Головного управління Національної поліції в Херсонській області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12 квітня 2023 року старшим інспектором-черговим ВП №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області капітаном поліції Олександром Чорним було складено протокол серії ААД №192595 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, згідно з яким 12 квітня 2023 року о 10 год. 45 хв., на автодорозі М-14 5 км (БП «Чорнобаївка») ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай Гетз», реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, нерозбірлива мова, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 квітня 2024 року, прийнятою у справі № 521/10242/23, відносно ОСОБА_1 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 23 квітня 2024 року.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала (пункт 2 частини другої статті 1167 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частини перша, друга статті 1176 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За результатом касаційного перегляду справи № 335/6977/22 (провадження № 14-87цс24) Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 22 січня 2025 року, в якій викладено правові висновки:

«Для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є наявність трьох елементів (умов): неправомірний характер дії (бездіяльності) цього органу (посадових або службових осіб), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Водночас наявність вини посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою умовою такого виду відповідальності. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.

Встановлення протиправності у діях працівника патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди.

Відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою чи змістом) вимогам закону, складення такого протоколу уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом у справі про адміністративне правопорушення.

У разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу всіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу.

При не встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання протоколу, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення, дії патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності».

«З огляду на приписи Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» патрульна поліція не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, тому на правовідносини щодо складання протоколів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не поширюються правила статті 1176 ЦК України та Закону № 266/94-ВР».

Зі змісту постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 11 квітня 2024 року встановлено, що підставою для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП є відсутність в діях особи складу означеного правопорушення.

Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджує заподіяння позивачу моральної шкоди, пов`язаної зі складення працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №192595 від 12 квітня 2023року.

Разом з тим, ураховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, не можна погодитися з постановленим у справі рішенням, оскільки в ході розгляду справи не встановлено обставини, які б свідчили про незаконність дій працівника патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме складення цього протоколу не створює правових підстав для відшкодування моральної шкоди згідно вимог діючого законодавства.

Ураховуючи, що у спірних правовідносинах закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 відбулося не з приводу протиправних дії/бездіяльності працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, то колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області та скасування в порядку статті 376 ЦПК України рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року, як такого що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям у справі нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Херсонській області про відшкодування моральної шкоди.

За наведених обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382- 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Цвігуном Андрієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 17 квітня 2025року.

Головуючий В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько