Справа № 553/1165/25
Провадження № 2-н/553/600/2025
23.04.2025м. Полтава
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, -
21.03.2025 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.
Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з таких підстав.
З інформації, яка надана на запит суду Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради за наявними обліками реєстру територіальної громади (вх. № 9059 від 18.04.2025), вбачається, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Розглянувши надані матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу.
Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Нормами статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Із заявою про видачу судового наказу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось 21.03.2025, а заборгованість нарахована за період з 01.04.2018 по 01.03.2025, отже з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Суд зауважує, що з наданого заявником розрахунку заборгованості не можливо виокремити вимогу заявника в межах позовної давності, тому суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 165, 166, 258, 260 ЦПК України, суддя,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави В. В. Москаленко