(2/199/1385/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Запара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обгрунтування посилаючись на те, що 25.11.2023 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, оформлений розпискою, за яким відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в розмірі 81 000,00 дол. США, які зобов`язався повернути до 25.07.2024 р., про що надав власноруч написану розписку. Однак, відповідач не виконав узятих на себе зобов`язань щодо сплати боргу у строк та в порядку, що встановлені договором позики (борговою розпискою), тому станом на 12.08.2024 р. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 81 000,00 доларів США, які він взяв у позивача в позику, а також 3 % річних від суми неповернутого боргу за період з 26 липня 2024 року по 12.08.2024 року в розмірі 119,71 доларів США на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Учасники справи не скористалися право брати участь у судових засіданнях.

Представник позивача в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити.

Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

- ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2025 р. справа прийнята до розгляду;

- ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 р. а задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Правовідносини між учасниками справи виникли з договору позики та відповідальності за його невиконання.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

25.11.2023 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, оформлений розпискою, за яким відповідач отримав у власність від позивача в борг грошові кошти в розмірі 81 000,00 дол. США, які зобов`язався повернути до 25.07.2024 р., про що надав власноруч написану розписку.

Відповідач не виконав узятих на себе зобов`язань щодо сплати боргу у строк, станом на 12.08.2024 р. розмір заборгованості складає 81 000,00 дол. США.

Позивач також просив стягнути з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від суми неповернутого боргу за період з 26 липня 2024 р. по 12.08.2024 р. в розмірі 119,71 дол. США.

Суд, дослідивши докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим вимога позову про стягнення з відповідача 81 000,00 дол. США на користь позивача підлягає задоволенню.

Позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних за період з 26 липня 2024 р. по 12.08.2024 р. в розмірі 119,71 дол. США.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2).

Доказів неправильності відповідного розрахунку та свого розрахунку, який би спростовував розрахунки позивача, відповідачем суду не надано, отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також 3% річних.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то, стягуючи такі витрати, суд керується наступним.

за ст. 137 ЦПК України (ч. 1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Спасьоненко О.В. є адвокатом, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду письмові докази, на підставі яких судом встановлено, що між адвокатом Спасьоненком О.В. та позивачем 29.07.2024 р. було укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно п.1.1 даного договору, клієнт доручає, а адвокат здійснює правову допомогу клієнту - представництво та захист інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за договором позики, укладеного у формі розписки від 25.11.2023 р., за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в розмірі та на умовах, визначених цим договором.

У п. 3.3 зазначеного вище договору його учасники погодили розмір гонорару 20 000,00 грн.

Відповідач не клопотав перед судом про зменшення розміру витрат на правову допомогу, отже для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 264, 265, ст.ст. 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) грошові кошти за договоромО позики від 25.11.2023 р. в сумі 81 119 (вісімдесят одна тисяча сто дев`ятнадцять) дол. США 71 цент.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 15 140,00 грн. (за подання позовної заяви), 605,60 грн. (за подання заяви про забезпечення позову), оплатою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., усього судових витрат 35 745 (тридцять п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 60 коп.

Дата складення повного судового рішення 24.04.2025 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї