Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2025 р. Справа153/464/25

Провадження2/153/150/25-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/464/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1976286 від 03.04.2021,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1976286 від 03.04.2021, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором №1976286 від 03.04.2021 в розмірі 13233,60 грн., сплачений судовий збір та витрати понесенні на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.04.2021 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1976286 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора BU82uO2eQV, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1976286 від 03.04.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000.00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Однак, викладені вище умови Договору позики №1976286 від 03.04.2021 відповідачем не виконуються, заборгованість останнього за договором складає 13233.60 грн. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №1976286 від 03.04.2021, №2610 від 26.10.2021 разом з додатками та витягом з Реєстру прав вимоги. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ«ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1976286 від 03.04.2021. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав та має перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» непогашену заборгованість у загальному розмірі 13305,16 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 4000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками 9305,16 грн., яку в добровільному порядку ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попереднього кредитора не погашає. Саме тому, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів

01 квітня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 22 квітня 2025 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення вих..№688, в якому стоїть відмітка про отримання 10.04.2025 (а.с.53) та вих..№149 (а.с.54-57).

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони, витребування доказів (а.с.4 зворотній бік позовної заяви - 5).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом (а.с.41-43).

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із копії договору позики №1976286 від 03.04.2021 та правил надання грошових коштів у позику судом встановлено, що 03.04.2021 між «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1976286, відповідно до умов якого «І Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику кредит у сумі 4000 грн. на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,99 в день. Сторонами договору узгоджено, що останнім днем повернення позики є 01.05.2021, орієнтована загальна вартість позики становить 4012.00 грн. та орієнтована реальна річна процентна ставка становить 3,65 %. Процентна ставка за понад дострокове користування позикою (її частиною) за денною 2,70 % на день.

Із копії платіжної інструкції № 302ae2dо-44fo-459d-964b-2b8ed80ec2ca від 03.04.2021 судом встановлено, що ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000,00 грн.

Із копії розрахунку заборгованості за кредитом судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 13233,6 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9233,6 грн.

Із копії довідки про ідентифікацію судом встановлено, що договір позики №1976286 був підписаний ОСОБА_1 03.04.2021 о 18:38:21 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора BU82uO2eQV в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із копії інформації №КД-000016764/ТНПП від 10.03.2025 судом встановлено, що на картку № НОМЕР_1 03.04.2021 здійснено переказ коштів у сумі 4000,00 грн.

Із копії договору факторингу №2610 від 26.10.2021, реєстру прав вимоги №3 від 26.10.2021, акту звірки судом встановлено, що 26.10.2021 між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло статусу кредитора за кредитним договором №1976286 від 03.04.2021.

Із копії договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, акту звірки взаєморозрахунків, реєстру заборгованості, судом встановлено що 03.04.2023 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФК «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора за кредитним договором №1976286 від 03.04.2021.

Із витребуваної судом інформації з «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-250402/13303-БТ від 07.04.2025 судом встановлено, що 03.04.2021 зараховано відповідачу переказ на карту у сумі 4000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18).

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи зі змісту ст. 22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер.

Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за договором позики, в якому зазначено про те, що тіло кредиту за договором від 03.04.2021 складає 4000,00 грн., виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 , в яких зазначено про надання кредиту у сумі 4000,00 грн. 03.04.2021.

Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 4000,00 грн. 03.04 2021 (а.с.58 зворотній бік).

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 13233,6 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №579933874.1 від 26.03.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422,40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 3500,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; Витяг з акту №7-П приймання-передачі надання правничої допомоги від 30.01.20250.

На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію №579932570.1 від 30.01.2025, згідно якої ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перерахувало адвокату Ткаченко Ю.О. кошти, призначенням платежу: оплата згідно Акту №7-П про надання правничої допомоги від 30.01.2025

Оскільки позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 3500 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.11Закону України «Про електронну комерцію», суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1976286 від 03.04.2021 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи:8200, місто Ірпінь вулиця Стельмаха Михайла,9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», код банку 334851) заборгованість за договором позики №41976286 від 03.04.2021 у сумі 13233 гривні 60 копійок, понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок, а також витрати на правову допомогу у сумі 3500 гривень, а всього 19156 (дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 00 копійок

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк