Справа № 461/1421/25
Провадження № 2/461/1167/25
У Х В А Л А

14.04.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

20.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. через систему Електронний Суд звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 у розмірі 15200 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 21.02.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2025 у задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відмовлено. Витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. докази сплати ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024.

07.04.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. подала заяву, в якій просить закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 2422,40 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування заяви покликається на те, що 07.03.2025 відповідачкою ОСОБА_1 сплачено заборгованість за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 в розмірі 10000 грн, на підтвердження чого, та на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2025, долучила відповідну квитанцію. Окрім цього, 07.03.2025 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» на підставі наданих відповідачкою документів вжито заходів, спрямованих на виконання пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та проведено списання процентів по кредитному договору №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просить розглядати справу без її участі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п.2); якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п.4).

Отже, стаття 255 ЦПК України передбачає дві самостійні правові підстави для закриття провадження у справі.

Разом з тим, у частині другій статті 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Передбачені у пунктах 2, 4 ч.1 ст.255 ЦПК України підстави закриття провадження у справі передбачають різні наслідки в частині вирішення питання розподілу судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, згідно з приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тоді як стаття 142 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі.

У разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України).

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч.3 ст.142 ЦПК України).

Аналіз змісту відповідних положень статей 141 та 142 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачив можливість відшкодування витрат позивача зі сплати судового збору за рахунок відповідача, якщо відповідач виконав позовні вимоги після пред`явлення позову до суду.

Відповідно до квитанції АТ «А-БАНК» №7245-2836-5741-6307 від 07.03.2025, долученої позивачем до заяви про закриття провадження у справі, встановлено, що 07.03.2025 відповідачкою ОСОБА_1 сплачено 10000 грн заборгованості за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024, тобто вже після пред`явлення позову і відкриття провадження у справі.

Таким чином, саме внаслідок виконання позовних вимог відповідачкою надійшла відповідна заява про закриття провадження, яка, за своєю суттю, полягає у тому, що позивач відмовляється підтримувати позов через його фактичне задоволення відповідачкою.

Такої процесуальної дії і волевиявлення як «непідтримання позовних вимог» позивачем і її наслідки у положеннях ЦПК України не передбачено. При цьому, позивач може відмовитись підтримувати позовні вимоги у спосіб подання заяви про залишення позову без розгляду або заяви про відмову від позову.

Як зазначає у своїй заяві представник позивача, у даній справі відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Разом з тим, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, які сформульовано у постанові від 15 листопада 2023 року у справі №522/3680/22 і полягають у тому, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування.

Окрім цього, відповідно до висновку Верховного Суду у постановах: від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Таким чином, зважаючи на фактичне непідтримання позовних вимог позивачем через їх задоволення відповідачкою після пред`явлення позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись статтями 142, 223, 255, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18.04.2025.

Суддя Кротова О.Б.