Справа № 698/40/25
Провадження № 2/698/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранов О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське», про поділ земельної ділянки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище позовом.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1263, виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Лeyc Н.В., позивач, ОСОБА_3 , є власником частки земельної ділянки, загальною площею 4,1195 га, кадастровий номер :02:001:0033, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Мокрокалигірської ОТГ Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, як спадкоємець за законом першої черги після смерті його матері ОСОБА_4 .

Власником іншої частки вказаної земельної ділянки, загальною площею 4,1195 га, кадастровий номер :02:001:0033 є відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1102, виданого 06.07.2024 року державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Шалденко Л.В.

До 01 січня 2025 року зазначена земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Урочище Журавське», відповідно до укладених двох окремих договорів оренди землі її співвласників з орендарем.

Наприкінці 2024 року позивачем прийнято рішення по закінченню терміну дії договору оренди земельної ділянки, не поновлювати його дію на новий термін й самостійно використовувати належну йому земельну ділянку, про що ОСОБА_3 повідомив орендаря - ТОВ «Урочище Журавське» листом від 23.11.2024 року.

Позивач вказує, що не може реалізувати своє право на розпорядження своєю власністю часткою від вищевказаної земельної ділянки, з причини того, що його частка не виділена в натурі.

Оскільки в позасудовому порядку вирішити питання щодо поділу земельної ділянки не представилось можливим, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.01.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Колісник С.М. позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо виділення в натурі в рівних частинах.

Третя особа повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1263, виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Лeyc Н.В., позивач, ОСОБА_3 , є власником частки земельної ділянки, загальною площею 4,1195 га, кадастровий номер :02:001:0033, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Мокрокалигірської ОТГ Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, як спадкоємець за законом першої черги після смерті його матері ОСОБА_4 .

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №402069515 від 04.11.2024 року, власником іншої частки земельної ділянки, загальною площею 4,1195 га, кадастровий номер :02:001:0033 є відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1102, виданого 06.07.2024 року державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Шалденко Л.В.

Відповідно до схеми поділу земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_5 , розроблено поділ земельної ділянки, зокрема, із земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1195 га, кадастровий номер : 02:001:0033, розташованої в адміністративних межах Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, сформовано дві окремі земельні ділянки: №1, площею 2,0597 га, що складає частину від загальної площі та №2, площею 2,0598 га, що складає частину від загальної площі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільній частковій власності сторін, виник спір з приводу виділення в натурі земельної ділянки з припиненням режиму спільної часткової власності, а саме позивач позбавлений можливості розпоряджатися своєю частиною спірної земельної ділянки.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно положень ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. В той же час, ч. 3, 4 ст.88 ЗК України визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно із ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

При цьому, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.2 ст. 367 ЦК України).

Як вбачається зі схеми поділу, виконаної ФОП ОСОБА_5 , існує технічна можливість виділення сторонам в натурі належних їм по частині земельної ділянки, позначених на схемі як ділянка № НОМЕР_1 та ділянка № НОМЕР_2 .

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе виділити сторонам в натурі по частині спірної земельної ділянки згідно схеми поділу, виконаної ФОП ОСОБА_5 з припиненням режиму спільної часткової власності такої.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то суд зауважує, що судові витрати у справі складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову в розмірі 1226,20 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України зазначену суму витрат слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 78, 91, 107, 152 ЗК України, та ст.ст.15, 319, 373, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 206, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити повністю.

Провести поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1195 га, з кадастровим номером :02:001:0033, розташованої в адміністративних межах Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, Звенигородського району, Черкаської області в натурі між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до належних їм часток, виділивши:

ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , в натурі у приватну власність зі складу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1195 га, з кадастровим номером :02:001:0033, розташованої в адмінстративних межах Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, Звенигородського району, Черкаської області частку у вигляді земельної ділянки площею 2,0597 га, позначеної під № 1 відповідно схеми поділу земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_5 ;

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , в натурі у приватну власність зі складу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1195 га, з кадастровим номером :02:001:0033, розташованої в адмінстративних межах Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області за межами населеного пункту с. Ступичне, Звенигородського району, Черкаської області частку у вигляді земельної ділянки площею 2,0598 га, позначеної під № 2 відповідно схеми поділу земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_5 .

Стягнутиз ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1226,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Після набрання рішення законної сили, визнане судом право приватної власності підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17 квітня 2025 року.

Головуючий Баранов О.І.