Справа № 643/5910/25
Провадження № 2/643/3441/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення примусового стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохає:

1. Виключити відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису № 1297 від 17.07.2024, складеного Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано Свідоцтво про народження, Серія НОМЕР_1 від 17.07.2024 року Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

2. Припинити стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , щомісячно аліментів на користь ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнутих на підставі судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2025 року по цивільній справі №646/3145/25;

3. Звільнити ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , від сплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнутих на підставі судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2025 року по цивільній справі №646/3145/25, за період з 09.04.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Також, від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Окрім того до заяви, відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 7, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається - у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогу майнового характеру повинен бути сплачений судовий збір, що складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено 3 позовні вимоги: 2 немайнового характеру щодо виключення відомостей щодо нього, як батька, з актового запису про народження дитини, припинення примусового стягнення аліментів та 1 вимога майнового характеру щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

При цьому, позивачем в позові не зазначено ціну позову, не вказано розмір заборгованості по аліментам, що фактично позбавляє суд можливості визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті за вимогу майнового характеру.

Позивачем сплачено судовий збір 2 вимоги немайнового характеру, а тому відповідно до вимог ст. 176 ЦПК України позивач повинен визначити ціну позову та відповідно до вимог ст. 4 Закону України сплатити судовий збір, про що суду надати відповідний платіжний документ, або надати документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК Харків обл./м.Харків/Салтівськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020657, код класифікації доходів бюджету 22030101), або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Також, в п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020» встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на судовий наказ Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2025, рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 (справа № 643/8364/24), ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 (справа № 643/8364/24), рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2024 (справа № 161/13056/24), проте зазначені копії судових рішень роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень та є знеособленими, що позбавляє суд можливості встановити належність таких доказів.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду для отримання належним чином завірених копій таких рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом даного спору є зокрема виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Позивач заявляючи позовну вимогу щодо виключення відомостей про нього як батька ОСОБА_3 з актового запису № 1297 від 17.07.2024, складеного Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не долучає до матеріалів позовної заяви повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задля встановлення правової підстави зазначення відомостей про батька дитини. Позивачу необхідно надати повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, не зазначені та не надані докази, що підтверджують вказані в позові обставини, зокрема щодо наявності заборгованості за аліментами, її розміру, періоду виникнення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст. ст.185, 258-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення примусового стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.В. Поліщук