Провадження № 2-з/686/71/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Колієв С.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

15.04.2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Богачем Анатолієм Анатолійовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме:

- на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0048, площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Хмельницька обл., Волочиський р-н, с/рада Богданівка;

- на 1/2 частини квартири загальною площею 61,2 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що не вжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Оскільки предметом спору є стягнення боргу, вважаю, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні його власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Також судом враховується, що ціна поданого ОСОБА_1 позову становить 331040,00 грн.

За таких обставин, а також зважаючи на ціну позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, та в якості забезпечення позову слід накласти арешт на 1/2 частини квартири загальною площею 61,2 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

В решті у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Богача Анатолія Анатолійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, забезпечити позов до розгляду справи по суті у вигляді накладення арешту на 1/2 частини квартири загальною площею 61,2 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя