Справа № 740/5843/24
Провадження № 2/740/183/25
Р І Ш Е Н Н Я
03 квітня 2025 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Васюка Д.Г.,
представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Скиби С.Е.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат з оплати комунальних послуг, понесених на утримання будинку,
Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року по справі відкрито провадження із її розглядом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні.
У відзиві на позовну заяву від 20 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує з посиланням на те, що позов подано з порушенням строків позовної давності, а саме за період з січня 2020 року по вересень 2021 року, поважних причин його пропущення позивачем не зазначено, позивачем не надано детальний розрахунок понесених витрат, не надані копії платіжок, по яким здійснювалась оплата комунальних послуг, оплата спожитого газу та розподілу газу включають не тільки витрати на опалення будинку, а й користування газовою плитою та газовим водонагрівачем; у спірному будинку зареєстровано 5 осіб, а фактично проживає 4 особи, які користуються комунальними послугами; відповідач з січня 2020 року та станом на вересень 2024 року є тільки зареєстрований у спірному будинку, але не проживає, комунальними послугами не користувався, позивач користується будинком в цілому, будинок в натурі не поділений; з липня 2020 року на розгляді суду перебуває справа про поділ спільного майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою; оплату комунальних послуг повинні нести особи, які фактично ними користуються; просить застосувати наслідки спливу позовної давності щодо позовних вимог за період, який перевищує три роки перед зверненням до суду, а саме з січня 2020 року по вересень 2021 року включно, у задоволенні позову відмовити.
У відповіді на відзив від 09 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 зазначає, що з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року в Україні діяло положення про продовження строків позовної давності на період карантину, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, а також строки продовжуються на час його дії, тобто твердження відповідача з приводу пропущення строків давності є безпідставними; відповідачем не надано жодних доказів на спростування оплати об`ємів спожитого природного газу, опалення будинку є необхідною витратою для збереження майна в належному стані; витрати комунальних послуг повинні нести всі співвласники майна, тому твердження відповідача, що він не проживає в спірному будинку і не повинен нести витрати, є безпідставними.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Скиба С.Е. позов не визнала, пояснивши, що позивачем пропущений строк позовної давності; позов необгрунтований; відповідач з 2002 року у спірному будинку не проживає і ним не користується, з приводу його поділу в натурі наявний судовий спір, по якому рішення не прийняте через затягування процесу зі сторони ОСОБА_1 ; спірний будинок згідно з повідомленням газорозподільної організації по особовому рахунку по позивачу облаштований двома газовими плитами, опалювальним котлом-колонкою та лічильником природного газу; обсяг споживання природного газу обліковується одним лічильником газу стосовно всієї системи газопостачання будинку і позивачем газ використовується для підігріву води та 2-ма газовими плитами, розмір витрат за розподіл спожитого газу залежить від обсягу фактично спожитого природного газу; заперечує проти заяви представника позивача про зменшення позовних вимог через необгрунтованість позову.
Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.
Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання з 25 червня 1978 року в АДРЕСА_1 , відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання з 25 червня 1978 року в АДРЕСА_1 , останні перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №216 від 15 серпня 2002 року (свідоцтво про розірвання шлюбу від 11 жовтня 2007 року), також сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання з 02 жовтня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (особа з інвалідністю), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Сторони згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 06 вересня 2021 року є співвласниками буд. АДРЕСА_1 по 1 / 2 частці кожен, державна реєстрація права власності проведена 22 серпня 2019 року, додаткові відомості-відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 08 липня 2019 року даний житловий будинок визнаний спільною сумісною власністю подружжя, у власності ОСОБА_2 залишено 1 / 2 частку будинку, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні.
Згідно з копією довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11 травня 2023 року у буд. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1957 року народження, ОСОБА_2 , 1954 року народження, ОСОБА_6 , 1976 року народження, ОСОБА_5 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2015 року народження.
Також згідно з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою. Остаточне рішення по даній справі сторонами суду не подане.
Сторонами у судовому засіданні не заперечується факт відсутності користування ОСОБА_2 вказаним будинком упродовж тривалого часу.
Відповідно до повідомлення Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками буд. АДРЕСА_1 з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 ; між споживачем ОСОБА_1 та Чернігівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» 30 грудня 2024 року підписано заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу, по домоволодінню узгоджено види споживання природного газу та встановлені газові прилади-дві газові плити ПГ-4, опалювальний котел-колонка та лічильник природного газу «Pietro…» із заводським номером 6627608.
Спірні правовідносини сторін, які співвласників житлового будинку, виникли з приводу стягнення половини витрат на утримання будинку в частині його опалення, яке за обґрунтуванням позову здійснюється позивачем.
Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
При цьому маються на увазі витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Виходячи з аналізу наведених норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.
Отже, у разі доведеності одним зі співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).
Також судом при розгляді справи враховується, що згідно з ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
Судом відмовлено у позові з підстав його необґрунтованості, у зв`язку з чим позовна давність відповідно до заяви представника відповідача не застосована.
У зв`язку з відмовою у позові підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.
При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 244, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат з оплати комунальних послуг, понесених на утримання будинку,-відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 17 квітня 2025 року.