Справа № 349/16/25
Провадження № 2/349/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 квітня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №349/16/25 за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди в сумі 600 000 (шістсот тисяч) гривень,

учасники справи

представника позивача адвокат Таргоній В.М.

(у режимі відеоконференції)

представника відповідача адвокат Моцюк В.В.

(у режимі відеоконференції)

встановив:

ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , інтереси якої представляє адвокат Таргоній В.М., звернулася з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначено, що 03 жовтня 2022 року біля 17 год. 50 хв. в с.Опорець Стрийського району Львівської області на станції "Бескид" локомотив ВЛ 11082А здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1987 року народження, який від отриманих травм помер. Внаслідок смерті ОСОБА_5 його дружині і малолітнім дітям завдано моральну шкоду.

30 грудня 2022 року кримінальне провадежння №000171 від 04 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діях машиніста ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 позивачка, яка доводилася йому дружиною та її малолітні діти зазнали душевних страждань. Просила стягнути на її користь та на користь кожного з дітей по 200 000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача адвокат Моцюк В.В. позову не визнав зовсім. Направив на адресу суду відзив на позов у якому зазначив, що позивачем не надано суду доказів належності локомотива ВЛ 11082 А, який здійснив наїзд на ОСОБА_5 , відповідачу по справі - АТ "Українська залізниця". Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують характер і обсяг страждань позивачки та дітей в інтересах яких заявлено позов. Просив у позові відмовити повністю.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді від 09 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче засідання у справі. За клопотанням представника позивачки витребувато зі Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області матеріали кримінального провадження, розпочатого за фактом залізнично-транспортної події від 03 жовтня 2022 року.

Ухвалою від 27 січня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 04 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивачки про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Таргоній В.М. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що його довірителька зазнала непоправної втрати через смерть чоловіка. Втратила близьку їй людину, батька малолітніх дітей, яких змушена виховувати і утримувати самостійно. Діти ростуть напівсиротами, позбавлені батьківської любові, турботи, підтримки. Просив позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути на користь його довірительки ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей заявлену нею суму по 200 000 (двісті тисяч) грн. на кожного.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Моцюк В.В. заперечив щодо позову повністю з підстав, які зазначені у відзиві. Крім того, зазначив, що у випадку, коли суд дійде висновку про задоволення позову, просив врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, здійснюючи охорону транспортних об`єктів на залізниці, грубо порушив правила безпеки на залізничному транспорті, перебував у стані алкогольного сп`яніння, у крові потерпілого виявлено етиловий спирт - 2,54 проміле. Просив у позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 35 років в с.Опорець Стрийського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 06 жовтня 2022 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22 вересня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 22 вересня 2008 року.

ОСОБА_1 і ОСОБА_5 є батьками двох дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що документально підтверджено копіями свідоцтв про народження - серія НОМЕР_4 , виданим 07 травня 2010 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області і серія НОМЕР_4 , виданим 22 лютого 2023 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно акта службового розслідування аварії, складеного 04 жовтня 2022 року комісією і затвердженого начальником виробничого підрозділу "Мукачівська дистанція колії" С.Ковалем, машиністом поїзда №4787 для попередження наїзду на пішохода було застосовано екстрене гальмування, подавлися звукові сигнали з подачею піску під колісні пари. Порушень в управлінні автогальмами поїзда не виявлено. Причиною цього випадку стало порушення потерпілим п.2.5 "Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року №54, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24 березня 1998 року за №193/2633. Комісія по розслідуванню аварії 03 жовтня 2022 року о 17 год. 45 хв. на 1635 км ПК1 парній головній колії перегону Лавочне-Бескид встановила, що вини працівників регіональної філії "Львівська залізниця" немає.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 04 жовтня 2022 року, 03 жовтня 2022 року біля 17 год. 50 хв. в с.Опорець Стрийського району Львівської області по станції "Бескид" пікету 1 км 1635 локомотив ВЛ 11082 А під керуванням машиніста ОСОБА_6 , їдучи непарною колією у напрямку Закарпатської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , який є солдатом ВЧ НОМЕР_5 полк охорони 710, який переходив колію перед локомотивом, внаслідок чого ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці події.

За висновком експерта №61 від 04 жовтня 2022 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 , причиною смерті ОСОБА_5 , 1987 року народження є поєднана тупа травма тіла у складі відкритої травми голови, закритої травми тулуба, ускладнена крововтратою, зупинкою серця, кровообігу та дихання. У крові, сечі, нирках, печінці з жовчним міхуром з трупа ОСОБА_5 , виявлено етиловий спирт, у кількості - у крові-2,54 проміле, у сечі - 3,12 проміле. Така концентрація етанолу у крові за середньостатистичними даними, може відповідати важкому ступеню алкогольного сп`яніння у живої особи.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2022 року, складеної в м.Сколе заступником начальника слідчого відділення Відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНА у Львівській області Савчином Р.І., кримінальне провадежння, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000171 від 04 жовтня 2022 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обгрунтування постанови зазначено, що за висновком експерта №61 від 22 листопада 2022 року причиною смерті є поєднана тупа травма тіла, у складі відкритої травми голови, закритої травми тулуба, ускладнена крововтратою, зупинкою серця, кровообігу та дихання. За висновком судової токсикологічної експертизи №2342/2022-т від 13 жовтня 2022 року у крові ОСОБА_5 виявлено 2, 54 проміле алкоголю.

Постанова в порядку, визначеному ст.303,304 КПК України до слідчого судді не оскаржувалася, набула законної сили.

Згідно листа АТ "Українська залізниця" від 11 березня 2025 року, направленого на адресу адвоката В.Таргонія, електровоз ВЛ11м №082 перебуває на балансі виробничого структурного підрозділу "Локомотивне депо Львів-Захід" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця".

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1,2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За статтею 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України. Безпека руху поїздів - це комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання у постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв (частини 1,2 статті 11 Закону України «Про залізничний транспорт»).

Правилами безпеки громадян на залізничному транспорті України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року № 54 пішоходам забороняється: ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів; переходити і перебігати через залізничні колії перед поїздом (або локомотивом, вагоном, дрезиною тощо), що наближається, якщо до нього залишилося менше ніж 400 м; переходити колію зразу після проходу поїзда (або локомотива, вагона, дрезини тощо), не впевнившись, що по сусідніх коліях не пересувається рухомий склад; переходити та переїжджати залізничні колії при закритому положенні шлагбаума або при червоному світлі світлофора та звуковому сигналі переїзної сигналізації; на станціях і перегонах пролізати під вагонами і перелізати через автозчепи для переходу через колію (пункти 2.5-2.9), а також підходити ближче ніж на 0,5 метра до краю платформи після оголошення про подачу або прибуття поїзда до його повної зупинки; сидіти на краю посадкової платформи, перону; знаходитися на об`єктах залізничного транспорту в стані алкогольного сп`яніння (пункти 2.16, 2.19, 2.20).

Відповідно до статті 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (обов`язків).

Відповідно до вимог частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16 (провадження № 14-497цс18) зазначено, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

За частиною 5 статті 1187 ЦК України при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за таких умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого необхідно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид, умисний злочин).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються у випадках завдання шкоди майну, а також ушкодженням здоров`я фізичній особі. Підставою для цього може бути груба необережність потерпілого, наприклад перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо. Чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина 2 статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дій, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Судом встановлено, що смерть ОСОБА_5 настала від тяжких тілесних ушкоджень, отриманих при зіткненні з джерелом підвищеної небезпеки - електропотягом, належним відповідачу, вини АТ «Українська залізниця» немає, а настанню смерті потерпілого сприяла його власна груба необережність та недбалість, перебування у стані алкогольного сп`яніння важкого ступеня. Ця обставина не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, однак підлягає врахуванню судом при визначенні розміру відшкодування.

Обставин, які б свідчили, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу загиблого у судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, урахувавши фактичні обставини справи, поведінку потерпілого ОСОБА_5 , характер, глибину і тривалість душевних страждань позивачки, дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, необхідно врахувати наявність грубої необережності та недбалості потерпілого від нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивачки, дітей з урахуванням їх тривалості, істотності вимушених змін у життєвих обставинах, враховуючи засади розумності, пропорційності та справедливості.

Заподіяння моральної шкоди дружині і дітям потерпілого доведено безпосередньо фактом спричинення смерті чоловіка, батька джерелом підвищеної небезпеки, що відповідно до п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України є підставою для відшкодування їм моральної шкоди незалежно від доведеності вини відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, слід врахувати, що дружина і діти без сумніву зазналиа моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати чоловіка, батька, однак заявлений розмір моральної шкоди є завищеним, тому, враховуючи відсутність вини відповідача, те, що саме загиблий порушив правила безпеки руху, перебував у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи невідворотність негативних наслідків та істотність вимушених змін у способі життя позивачки, дітей пов`язаних з втратою чоловіка і батька, виходячи з принципу розумності і справедливості, розмір моральної шкоди слід визначити в сумі по 75 000,00 грн. на кожного потерпілого.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За частиною 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачку звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3 375,00 грн.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України,

вирішив :

Позов ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди в сумі 600 000 (шістсот тисяч) гривень задовольнити частково.

Стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривень) , (по 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень на кожну дитину) на відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь держави судовий збір в розмірі 3 375,00 грн. з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Акціонерне товаристо "Українська залізниця", місцезнаходження 03680 вул.Єжи Гейдройця, буд.№5 м.Київ, .

Суддя: О.О.Гаврилюк

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року