Справа №498/1736/24
Провадження по справі №2/498/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Попович М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в сел. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З моменту народження дітей їх батько постійно знаходиться за кордоном, що свідчить пр неналежне виконання останнім батьківських обов`язків. На даний час діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 навчається в с. Велика Михайлівка, ОСОБА_4 навчається в с. Велика ихайлівка, ОСОБА_6 - відвідує ясла садочок « Сонечко». З метою забезпечення охорони здоров`я малолітніх дітей та їх гармонійного , фізичного розвитку, їх матір`ю ОСОБА_1 були укладені договори з сімейним лікарем ( зазначені докази будуть додані після їх отримання від закладу охороною здоров`я) ОСОБА_1 виховує малолітніх дітей самостійно, піклується в них приймає участь в їх житті та формуванні їх як особистостей. В той же час, батько ( ОСОБА_2 ) ухиляється від виконання своїх обов`язків не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не утримує дітей; не сплачує аліментів; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти; не відвідує дітей у зв`язку із тим, що на даний час знаходиться за кордоном. Великомихайлівським районним судом Одеської області від 30.07.2024 року було винесено наказ, згідно якого зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 , сума яка булла розрахована на підставі Наказу по справі № 498/997/24 об`єктивно не достатньо для належного утримання дітей та задоволення їх потреб. З огляду на зазначене, вважає за необхідне заявити позовні вимоги про збільшення розмірі аліментів на утримання дітей у наступному розмірі: на утримання ОСОБА_7 збільшити до 3196 грн. на місяць, що становить прожитковий мінімум для дітей від шести до вісімнадцяти років на місяць; на утримання ОСОБА_4 збільшити до 2563,00 грн. на місяць, що становить прожитковий мінімум для дітей віком до шести років; на утримання ОСОБА_8 збільшити до 2563,00 грн. на місяць, що становить прожитковий мінімум для дітей віком до шести років. Тому вона просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дітей у наступному розмірі : на утримання ОСОБА_7 збільшити до 3196,00 грн. на місяць; на утримання ОСОБА_4 збільшити до 2563,00 грн. на місяць; на утримання ОСОБА_8 збільшити до 2563,00 грн. на місяць.

Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити повністю. Свої вимоги мотивує тим, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Чинне законодавство та актуальна практика Верховного Суду вказують на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Як вбачається з матеріалів позову та його обґрунтування, ОСОБА_1 не наводить жодної із передбачених ст. 192 СК України підстав для зміни розміру аліментів, визначених судом згідно із судовим наказом, виданим 30 липня 2024 року Великомихайлівським районним судом Одеської області у справі № 498/997/24. Зміст позовної заяви зводиться фактично до незгоди позивача із розміром аліментів, розрахованих державним виконавцем на виконання судового рішення. Водночас така незгода не є підставою для зміни розміру аліментів. Слід відзначити, що відповідач ОСОБА_2 не має можливості сплачувати аліменти в збільшеному розмірі з огляду на відсутність в останнього достатніх доходів та з урахуванням його стану здоров`я. Так, ОСОБА_2 є особою інвалідністю ІІІ групи з дитинства, йому протипоказана важка фізична праця та робота з порушенням режиму харчування. Вказані обставини підтверджуються довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 722162 від 20 березня 2024 року. Інвалідність установлена відповідачу у зв`язку із захворюванням цукровим діабетом 1 типу важкої форми, яким хворіє 23 роки, отримує інсулінотерапію. При виявленні цукрового діабету були виявлені алергічні реакції та інші інсуліни, крім хумуліну Р і хумуліну NPH, які на даний час відсутні на ринку України. У зв`язку з цим ОСОБА_2 змушений забезпечувати себе інсуліном за власні кошти та замовляти його за кордоном. Крім того, ОСОБА_2 страждає від множинних ускладнень цукрового діабету, у зв`язку з чим часто проходить стаціонарне лікування. Вказані обставини підтверджуються довідкою лікувального відділення Кременецької Опорної лікарні від 25 вересня 2024 року, виписками з медичної карти стаціонарного хворого, висновками лікарів та результати обстежень, що додаються. При цьому єдиним джерелом доходу відповідача є державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства, розмір якої з 01 січня 2024 року становить 2361 грн. У лікуванні та забезпеченні належних умов проживання відповідачу допомагає мати ОСОБА_9 , 1969 року народження. Вказані обставини підтверджуються відомостями з реєстру застрахованих осіб та довідкою про доходи.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання в якому він просить суд розглядати справу без його участі та участі позивача. Задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, через канцелярію від представника відповідача надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечують та просять відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено судом, батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 січня 2018 року Почаївською міською радою Кременького району Тернопільської області; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 28 жовтня 2019 року Почаївською міською радою Кременького району Тернопільської області.

Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 06 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що 06 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 було укладено шлюб про що 06 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис №09. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».

В матеріалах справи наявна копія довідка № 730/02-16 від 26 липня 2024 року виданого виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, з якого вбачається, що до складу його сім`ї ОСОБА_1 входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Також судом встановлено, що судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 липня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами.

За обставинами даної справи з відповідача судовим наказом від 30.07.2024 року стягнені аліменти у розмірі 1/2 частки на трьох дітей щомісячно. В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дітей у наступному розмірі : на утримання ОСОБА_7 збільшити до 3196,00 грн. на місяць; на утримання ОСОБА_4 збільшити до 2563,00 грн. на місяць; на утримання ОСОБА_8 збільшити до 2563,00 грн. на місяць.

Отже, позивач фактично заявляє вимоги про зміну способу стягнення аліментів з частки від доходу платника аліментів на тверду грошову суму.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з частки від доходу платника на тверду грошову суму, позивачці належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги.

Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що раніше визначений розмір судом не змозі в повному обсязі задовольнити потреби дитини.

Отже, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано будь-яких доказів зміни матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а саме поліпшення його матеріального становища.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. 12, 81, 259, 264-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2025 року.

Суддя Н.С. Чернецька