Справа № 191/1854/24
Провадження № 2/191/649/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Фермерського господарства «С(Ф)Г «Світязь» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024 року позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, який уточнено 04.09.2024 року, до Селянського (фермерського) господарства «Свитязь» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 №166042, виданого 30.08.2002 року на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №362-р від 26.06.2002, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка: кадастровий номер 122488200:01:001:0232, площею 6.0500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Вказану земельну ділянку ОСОБА_1 передано в оренду Фермерському господарству «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ» строком на 49 років, відповідно договору оренди земельної ділянки (паю) укладеного 20.06.2013 року № б/н та зареєстровано 25.11.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове прав 7857014.

Відповідно до п. 4.1 укладеного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату у розмірі 4630 грн. (що становить 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, протягом строку дії договору. Орендна плата справляється за кожен рік користувань земельною ділянкою не пізніше до 1 квітня наступного року.

Таким чином, спірний договір почав діяти з 20.06.2013 року і орендна плата повинна була виплачуватись не пізніше 1 квітня 2014 року, а в подальшому не пізніше до 1 квітня наступного року.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.08.2024 року за період з 1 кварталу 2013 року по 1 квартал 2024 року, позивача отримала доходи від відповідача з порушенням строків виплати з 2015 року до 2023 року від 6 міс. до року.

Виплата за 2018 рік у розмірі 6940 гри. не може бути прийнята до уваги, оскільки у графі «код та назва ознаки доходу/код ознаки пільги» зазначено «127-інші доходи», що не відноситься до коду «106- надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду».

Крім того, представник позивача просить не приймати до уваги аркуш формату А4 на якому наявний запис із прізвищами та цифрами в якості належного та допустимого доказу можливої виплати орендної плати, оскільки в ньому не зазначено прізвище та повні ініціали позивача - ОСОБА_1 , вказано інше прізвище - ОСОБА_4 .

Також даний аркуш формату А4 не відповідає вимогам платіжного документу або документу який може слугувати підтвердженням виплати орендної плати.

На аркуші паперу формату А4 вказано що начебто виплачено оренду плату за 2021 рік, але відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.08.2024 року за період з 1 кварталу 2013 року по 1 квартал 2024 року, позивачка не отримувала від відповідача у 2021 році доходи у розмірі 26 000 гри. в якості виплати орендної плати, у тому числі і в інші роки.

Надана копія платіжної інструкції №167 від 05.12.2023 року про начебто перерахування орендної плати позивачці у розмірі 4687.95 грн. не відображено у відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.08.2024 року за період з 1 кварталу 2013 року по 1 квартал 2024 року ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, відповідач починаючи з 2015 року систематично допускає несвоєчасну виплату орендної плати із затримкою понад 1 рік.

Представник відповідача зазначає, що відповідач сплачував оренду плату за користування земельною ділянкою у більшому розмірі та наперед.

Відповідно до вимог пункту 4.1. Договору оренди земельної ділянки, «Орендар на визначених у цьому розділі умовах не може вносити плату на майбутній період».

Отже, спірним договором оренди земельної ділянки заборонено орендареві сплачувати орендну плату на перед, тобто на майбутній період.

З огляду на викладене, твердження представника відповідача про існування якоїсь переплати за оренду плату не відповідає вимогам Договору оренди землі, який укладено між позивачкою та відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 ст.96 Земельного Кодексу України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати.

Однак, починаючи з 01.04.2015 року відповідач порушує свої зобов`язання щодо своєчасної оплати орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою.

Так, відповідачем не сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік.

Починаючи з 01.04.2015 року відповідач порушує строки виплати орендної плати на понад 1 рік, а в інших випадках понад 21 місяць.

Станом на 16 квітня 2024 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування земельною ділянкою не сплачено жодної копійки. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за вказаний період відповідачем не надано.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 до відповідача з метою отримання грошових коштів за користування земельною ділянкою або про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою.

Відповідно до умов договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4630 грн. орендодавець має право своєчасного внесення орендної плати.

Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди землі, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним.

За даними Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0232 - складає 204018.23 грн., тобто орендна плата за землю згідно умов договору оренди складає - 6120.55 грн. на рік.

Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки за період 2021 - 2023 роки складає 18361.65 грн.

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди земельної ділянки може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 4.1. договору оренди земельної ділянки встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 1 квітня наступного року.

У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2015-2023 роках, є невиконанням обов`язків Фермерським господарством «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ», передбачених договором оренди, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі від 20.06.2013 року № б/н та зареєстровано 25.11.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 30138174.

Порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою 2014 -2023 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди.

Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд:

-розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.06.2013 року № б/н, що зареєстрований 25.11.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове прав 7857014, який укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) та Фермерським господарством «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ» щодо земельної ділянки кадастровий номер 122488200:01:001:0232, площею 6.0500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області;

стягнути з Фермерського господарства «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті орендної плати у сумі 18361.65 грн. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят одна гривня 65 коп.);

-зобов`язати Фермерське господарство «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ» () повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ІПН НОМЕР_1 ), шляхом підписання акту приймання - передачі земельну ділянку кадастровий номер 122488200:01:001:0232, загальною площею 6.0500 га, що розташована на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в стані придатному для цільового використання

-стягнути з відповідача судові витрати.

10.06.2024 року до суду надійшов відзив на позов та 03.12.2024 року письмові пояснення представника відповідача СФГ «Свитязь» Наконечної Т.М., у яких вона просила відмовити в позові, оскільки відповідачем сплачено орендодавцю ОСОБА_3 всі кошти за договором оренди земельної ділянки, за спірний період, а з 2018 року до 2020 року у розмірі навіть більшому, ніж було встановлено договором, про що суду надано відповідні докази, в зв`язку із чим наявна переплата. Просила застосувати строки позовної давності, а також стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн, всі судові витрати покласти на ОСОБА_1

04.09.2024 року, у відповіді на відзив, представник позивача вказав, що наданий представником відповідача аркуш А4 з прізвищем « ОСОБА_5 » не відповідає вимогам платіжного документа, або документа, який слугувати підтвердженням виплати орендної плати. Крім того, на аркуші формату А4 вказано що начебто сплачено орендну плату за 2021 рік, але відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.08.2024 року не отримувала від відповідача у 2021 році доходи у сумі 26000 грн. Так само і щодо наданої копії платіжної інструкції №167 від 05.12.2023 року перерахування позивачу коштів у сумі 4687 грн. 95 коп. не відображено у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу (перерахованого) податку та військового збору. Відповідач, починаючи з 2015 року систематично допускає несвоєчасну виплату орендної плати із затримкою понад 1 рік, а в інших випадках понад 21 місяць. Представник відповідача у відзиві зазначала, що відповідач сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою у більшому розмірі та наперед, але відповідно до п.4.1 договору оренди земельної ділянки, орендар, на визначених у цьому розділі умовах не може вносити плату на майбутній період. Тобто, спірним договором оренди земельної ділянки заборонено орендареві сплачувати орендну плату наперед, тобто на майбутній період. Вважає, що заборгованість по орендній платі становить 18361 грн. 65 коп. за період 2021-2023 роки, виходячи із того, що орендна плата становить 6120 грн. 55 коп., оскільки грошова її оцінка визначена у сумі 204018 грн. 23 коп. Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник позивача Донець Т.І., ОСОБА_2 , до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ФГ «СФГ «Свитязь» Наконечна Т.М., до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі врегульовані нормами Конституції України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Крім того, ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності…. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю.

Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України ( 220-2004-п ).

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії Р2 №166012, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (паю № НОМЕР_2 ), розміром 6,050 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з планом, розташованої у с. Зайцеве Зайцівської сільської ради, на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації Ради народних депутатів №362-р від 26 червня 2002 року (а.с.13).

Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0232, її нормативна грошова оцінка становить 204018 грн. 23 коп., згідно витягу №НВ-024, сформованого 16.04.2024 року, із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с14).

ОСОБА_1 передано в оренду Фермерському господарству «С(Ф)Г «СВИТЯЗЬ» строком на 49 (сорок дев`ять) років, належну їй на праві приватної власності земельну ділянку: кадастровий номер :01:001:0232, відповідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 20.06.2013 року № б/н та зареєстровано 25.11.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове прав 7857014 (а.с.10, 13).

Відповідно до п. 4.1 укладеного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату у розмірі 4630 грн. та обчислювати її з урахуванням індексу інфляції.

Орендна плата справляється один раз на рік, розрахунки закінчуються не пізніше до 1 квітня наступного року. У розмір орендної плати не входить податок на землю в розмірі, згідно з чинним законодавством. Орендар на визначених у цьому розділі умовах не може вносити плату за майбутній період. .

За п. 4.2 договору, розмір орендної плати щорічно переглядається у випадку і з моменту, в тому числі у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Також, відповідно до п. 4.3. Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Представник позивача під час розгляду справи посилається на те, що орендар ФГ «СФГ «Свитязь» систематично порушує з 2015 року строки виплати орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 , а також не виплатив орендну плату за 2021-2023 роки, тому вважає, що це є підставами для розірвання договору.

Проте, суд не може погодитись з цим твердженням, оскільки воно спростовується наданими відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з І кварталу 2013 року по І квартал 2024 року.

З вказаних відомостей встановлено, що орендар за 11 років дії договору, тобто з 2013 року, станом на дату подання позову 26.04.2024 року, тричі допустив порушення строку (п.4.1 договору - до 01 квітня наступного року) сплати орендної плати орендодавцю ОСОБА_3 , а саме у 2015 році, 2022 році та 2023 році.

Виплати за всі роки перебування земельної ділянки в оренді, позивачу ОСОБА_3 здійснено, відповідно до умов договору, тобто, фактично мала місце лише затримка виплати орендної плати, наслідки якої визначено сторонами пунктом 4.3 договору у виді сплати пені у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Посилання представника відповідача про здійснення орендарем надмірних виплат орендної плати на користь позивача, є таким, що суперечить умові договору, а саме п. 4.1 за яким визначено, що орендар не може вносити плату на майбутній період (а.с.10).

Судом встановлено, що позивачем та її представником, будь-яких інших доказів, в розумінні належності, достовірності та достатності за ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, в обґрунтування пред`явлених позовних вимог ОСОБА_1 суду не надано, тому суд приходить до висновку в їх недоведеності, що має наслідком відмову у позові у повному обсязі.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача Наконечної Т.М. про застосування строків позовної давності.

Суд зазначає, що було сформовано правовий висновок щодо застосування позовної давності у зобов`язальних правовідносинах. Зокрема, за висновками Великої Палати Верховного Суду протягом строку дії договору оренди землі орендодавець не може бути обмежений у праві звернутися до суду з позовом, зокрема і шляхом розірвання договору оренди землі. Такий позов може бути пред`явлений протягом всього строку дії договору (та існування обумовленого таким договором обов`язку виконувати зобов`язання щодо цільового використання земельної ділянки) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №922/3166/20).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови у позові покладаються на позивача.

Щодо заяви представника відповідача, поданої у першій заяві по суті (відзиві на позов) про стягнення з позивача 6000 грн. 00 коп. витрат відповідача на правничу допомогу.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів понесення відповідачем втрат на правничу допомогу, в тому числі їх неподання до закінчення судових дебатів у справі і не заявлення про їх понесення до закінчення судових дебатів, заява представника відповідача підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.12,13,19,81,141,247,259,263-265,274,279,280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Костюченко М.С., до Фермерського господарства «С(Ф)Г «Світязь» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя А. В. Твердохліб