"21" квітня 2025 р. Справа № 363/1203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію.

09 квітня 2025 року до Вишгородського районного суду Київської області першого заступника керівника Київської обласної прокуратури до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій прокурор просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :36:118:0216 площею 0,12 га, :36:118:0217 площею 0,12 га, :36:118:0218 площею 0,12 га, :36:118:0219 площею 0,12 га, :36:118:0220 площею 0,12 га, :36:118:0225 площею 0,12 га, які на праві власності належать ОСОБА_1 , а також заборонити проведення на вказаних земельних ділянках будь-яких робіт. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 № 261-24-VI ряд громадян отримали у власність безоплатно для ведення індивідуального садівництва земельні ділянки на території с. Новосілки (в межах населеного пункту) Вишгородського району по 0,12 га кожна. Зокрема, земельні ділянки: з кадастровим номером :36:118:0216 отримав ОСОБА_2 , з кадастровим номером :36:118:0217 отримала ОСОБА_3 , з кадастровим номером :36:118:0218 отримав ОСОБА_4 , з кадастровим номером :36:118:0219 отримала ОСОБА_5 , з кадастровим номером :36:118:0220 отримав ОСОБА_6 , з кадастровим номером :36:118:0225 отримала ОСОБА_7 . Отже, на підставі вказаного рішення за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0216 площею 0,12 га, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0217, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0218, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0219, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0220, за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0225. У подальшому на підставі ряду договорів купівлі-продажу земельної ділянки право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :36:118:0216, :36:118:0217, :36:118:0218, :36:118:0219, :36:118:0220, :36:118:0225 набула ОСОБА_1 . Отже, власником вищевказаних земельних ділянок, переданих у приватну власність рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 № 261-24-VI, на теперішній час є ОСОБА_1 . Водночас відведення у приватну власність вказаних земельних ділянок здійснено всупереч положень земельного та водного законодавства, з урахуванням чого останні підлягають поверненню у власність Пірнівської сільської ради. Зокрема, за доводами позовної заяви, відведення рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 № 261-24-VI у приватну власність вищевказаних земельних ділянок га здійснено всупереч вимог ст. ст. 19, 20, 22, 59, 83, 122 Земельного кодексу України. В межах прибержних смуг відведення та використання земель для потреб введення садівництва та будівництва житлових будинків заборонено. Крім того, зазначено, що подальші угоди щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками на користь фізичних чи юридичних осіб можуть ускладнити розгляд справи через необхідність залучення інших осіб, або, навіть, пред`явлення нового позову, зміни судочинства, а також ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до наказу № 32в від 01 квітня 2025 року, голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю., суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А. з 07 квітня 2025 року по 11 квітня 2025 року включно, перебувала у щорічній основній оплачуваній відпустці

Також, відповідно до наказу № 33в від 01 квітня 2025 року, голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю., суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А. з 12 квітня 2025 року по 20 квітня 2025 року включно, перебувала відрядженні, в зв`язку з чим ухвала суду постановлена 21 квітня 2025 року.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується окрім іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти інші дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, та те, що спірні земельні ділянки, на які позивач просить накласти арешт є предметом цього позову, а також враховуючи, що вказаний заявником вид забезпечення позову необхідний для подальшого уникнення можливості відчуження вищевказаних земельних ділянок, та вчинення інших реєстраційних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане спірне майно та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на зазначені земельні ділянки, який є співмірним із заявленими позовними вимогами та незастосування цього заходу може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У контексті оцінки балансу інтересів сторін у питанні забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на зазначені земельні ділянки, зазначені обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим ніж відновлення інтересів відповідача, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Суд вважає, що застосування заявлених прокурором заходів забезпечення позов в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на зазначені земельні ділянки спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав.

При цьому, обраний прокуроромвид забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на зазначені земельні ділянки, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися цим спірним майном та вчиняти щодо нього реєстраційні дії. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :36:118:0216 площею 0,12 га, :36:118:0217 площею 0,12 га, :36:118:0218 площею 0,12 га, :36:118:0219 площею 0,12 га, :36:118:0220 площею 0,12 га, :36:118:0225 площею 0,12 га, які на праві власності належать ОСОБА_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про заборону проведення на вказаних ділянках будь-яких робіт, у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині слід відмовити, оскільки забезпечення позову в такий спосіб призведе до надмірного та невиправданого втручання у права відповідача, та невизначеного кола інших фізичних і юридичних осіб. Окрім того, жодних доказів щодо проведення на спірних земельних ділянках будь-яких будівельних чи інших робіт, або підготовки до таких робіт прокурором не надано.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборонавчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки, може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбаченихст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 149, 150-153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :36:118:0216 площею 0,12 га, :36:118:0217 площею 0,12 га, :36:118:0218 площею 0,12 га, :36:118:0219 площею 0,12 га, :36:118:0220 площею 0,12 га, :36:118:0225 площею 0,12 га, які на праві власності належать ОСОБА_1 .

В задоволенні інших заявлених вимог відмовити.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач: Перший заступник керівника Київської обласної прокуратури (місцезнаходження: 01601, м. Київ, б-р. Л. Українки, 27/2) в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської ради (місцезнаходження: 07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірново, вул. Спортивна, буд. 1).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна