Справа № 529/206/25
Провадження № 2/529/199/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Чуб К.В.,

за участю секретаря с/з Онищенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони 25.10.2014 зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, у зв`язку з чим виникали суперечки. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинились з квітня 2024 року. Подальше сумісне життя не можливе, тому позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Ухвалою судді від 21.03.2025 прийнято вказану справу до свого провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. При цьому вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розірвати шлюб.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Судом встановлено, що сторони 25.10.2014 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1815, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Судом також встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, сімейні стосунки сторони не підтримують з квітня 2024 року.

Відповідно до положень статтей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.10.2014 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1815.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки ОСОБА_5 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий К.В. Чуб