УХВАЛА

18 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 761/18221/21

провадження № 61-4784ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Таранець Ксенія Олександрівна, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 рокута постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі № 761/18221/21.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заяву ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду задоволено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва у цій справі залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року залишено без змін.

11 квітня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Таранець К. О., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року про залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними та суперечать обставинам справи. Заявниця вказує, що судами не досліджено фактичні обставини справи та не надано належної оцінки таким обставинам, а отже не застосовано правових підстав для поновлення строку. Зазначає, що судами не враховано, що присічним у розумінні статті 423 ЦПК України є тільки трьох річний строк, а не тридцяти денний, який може бути поновлений у порядку статті 127 ЦПК України за наявності поважних причин. Посилається на неврахування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктами 1, 3 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи або скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що встановлений пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України тридцяти денний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальним, не є присічним і може бути поновлений за загальними правилами у випадках, передбачених статтею 127 ЦПК України.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 426 ЦПК України, до заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами додається, зокрема, у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Якщо заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано після закінчення процесуального строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України.

Судами встановлено, що 15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та клопотанням про поновлення строку на подання вказаної заяви.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказала, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року ґрунтувалось, у тому числі, на заочному рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року у справі № 761/25760/16-ц. При обчисленні суми заборгованості за судовим рішенням суд включив до розрахунку суму, яка була вказана у заочному рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року.

Проте, заочне рішення Шевченківського районного суду суму міста Києва від 10 липня 2017 року скасоване постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, копія якої надійшла на поштову адресу адвоката Таранець К. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 10 січня 2024 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначила, що постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року у справі № 761/25760/16-ц було вперше скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року скасовано та направлено справу № 761/25760/16-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду 28 листопада 2023 року у справі № 761/25760/16-ц частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. 10 січня 2024 року примірник копії постанови Київського апеляційного суду надійшов до поштової скриньки адвоката Таранець К. О. А 15 січня 2024 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу щодо розгляду її заяви про виправлення арифметичної описки в судовому рішенні. Остаточний текст постанови апеляційного суду у справі №761/25760/16 отримано 18 січня 2024 року.

Вважала, що до 13 лютого 2024 року вона не була обізнана щодо того, що у справі № 761/18221/21 при перегляді за нововиявленими обставинами їй слід подати нову заяву про перегляд заочного рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року, оскільки була впевнена, що раніше подана заява від 29 березня 2023 року про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами прийнята до провадження.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вказав, що останнім днем строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є 28 грудня 2023 року (30 днів після ухвалення постанови Київського апеляційного суду 28 листопада 2023 року у справі № 761/25760/16-ц).

Судами враховано, що 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Таранець К. О., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року у цивільній справі № 761/25760/16-ц, до якої додала копію постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, завірену 28 грудня 2023 року підписом адвоката Таранець К. О. Водночас у касаційній скарзі зазначено, що копію вказаної постанови заявниця отримала 04 грудня 2023 року засобами електронної пошти.

Встановивши, що ОСОБА_1 подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у лютому 2024 року, з пропуском строку, встановленого законом, і поважність причин пропуску цього строку не доведена, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Висновки судів попередніх інстанцій, з урахуванням встановлених у цій справі обставин справи, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

Наведені у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Подібний за змістом підхід застосований в ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 536/1267/18.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Таранець Ксенія Олександрівна, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович