ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2172/23
Провадження № 2/210/365/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ..

Починаючи з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка проживала однією сім`єю понад 5 років на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом вели спільне господарство, були пов`язані одним побутом, мали спільні права та обов`язки по відношенню один до одного, проживали як дружина та чоловік, але в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на підставі свідоцтва про право власності.

Іншим спадкоємцем є син ОСОБА_3 , який починаючи з 2002 року не проживав разом з батьком та не цікавився його станом здоров`я.

На день звернення до суду, позивач зазначає, що існує спір між нею та відповідачем стосовно спадкового майна.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2018 року ОСОБА_3 був визнаний таким, що втратив право користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач просить суд звернути увагу на той факт, що 23.04.2021 року вона разом з ОСОБА_3 подали заяву про державну реєстрацію шлюбу на 24.04.2021 року до відділу ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіди Є.М. щодо заведення спадкової справи, однак їй було роз`яснено про необхідність звернення до суду з даною заявою.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу позивачці необхідно для оформлення її спадкових справ.

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чиним, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно приписів ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення за відсутності відповідача та його представника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 знає з 2004 року, вона її сусідка. ОСОБА_1 проживала в 48 квартирі. Вони проживали як молода сім`я. У них був спільний побут. Все створювали разом. ОСОБА_3 дуже часто хворів, тому ОСОБА_1 завжди була поруч. Син ОСОБА_3 від першого шлюбу, він ніколи не допомагав своєму батькові. Похованням займалась ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_1 знає з 2004 року, оскільки вона проживає на третьому поверсі, а ОСОБА_1 на першому поверсі. Вони проживали як сім`я, разом відпочивали, створювали побут. Разом проживали до 2021 року. Про сина померлого ОСОБА_3 пояснила, що коли він був маленький, то з`являвся, а потім вже не приїздив. Він не приїхав навіть коли батько захворів. ОСОБА_1 була завжди поруч з ним. Свідок часто була в них вдома, а сина не було.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, заслухавши позивача та свідків, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть від 24.04.2021 року серія НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали заяву про державну реєстрацію шлюбу на 24.04.2021 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 14).

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20, 21).

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2018 року було визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16-18, 19).

Актом від 08.10.2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з 2004 року по теперішній час (а.с. 22).

Наданою копією договору-замовлення на організацію та проведення поховання підтверджено, що організацією та проведенням поховання ОСОБА_3 займалась ОСОБА_1 (а.с. 23).

У судовому засіданні 13.03.2025 року свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт спільного проживання позивача разом з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю протягом більш ніж п`яти років до смерті ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При встановленні факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судом мають враховуватись положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1264 ЦК України, право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, згідно п. 4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц (провадження №61-43735св18); від 10.10.2019 у справі №520/8495/17 (провадження №61-7058св19); від 17.10.2019 у справі №712/1294/17 (провадження №61-34351св18); від 09.01.2020 у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09.06.2021 у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20).

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків листи ділового та особистого характеру тощо. Також, це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2019 року у справі №420/2383/16-ц (провадження № 61-15368св18) зазначено, що: «у справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи докази, що містяться в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 141, 200, 206, 247, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з 2004 року по 24 квітня 2021 рік.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 21 квітня 2025 року.

Суддя: В. Є. Сільченко