Провадження № 2-с/522/230/25
УХВАЛА

про скасування судового наказу

22 квітня 2025 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 27 грудня 2024 року по справі №522/19447/24,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6584,13 гривень, а також судового збору в розмірі 302,80 гривень.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 27 грудня 2024 року, з підстав безпідставного нарахування заборгованості, оскільки водозабір у квартирі не здійснюється, оскільки там проводиться ремонт, про що складено відповідний Акт. Вважає вимоги стягувача необгрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Оскільки, заявник вказує на свою незгоду з заборгованістю, а отже в даному випадку вбачається спір про право, і відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України судовий наказ слід скасувати та роз`яснити стягувачу товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Крім того, клопотання боржника про поворот виконання судового наказу не надходило.

Водночас, щодо вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» судового збору, то суд вважає необхідною залишити її без розгляду, оскільки стягнення судового збору при вирішенні питання про скасування судового наказу нормами ст. 171 ЦПК України, за відсутності клопотання боржника про поворот виконання судового наказу, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 171, 260,261,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Судовий наказ по справі № 522/19447/24 виданий 27 грудня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про стягнення з ОСОБА_1 користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6584,13 гривень, а також судового збору в розмірі 302,80 гривень - скасувати.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: