Справа 556/764/24
Номер провадження 2/556/88/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року. сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектарів. Вказану спадщину позивачка прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки яким є Державний акт на право власності на земельні ділянки. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 18.03.2024 року.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_4 , не з`явився, однак подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , фактично належали земельні ділянки загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектарів для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджуєьтся Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РВ №0149567.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 спадкоємцем та ОСОБА_3 спадкодавцем, стверджується свідоцтвом про народження позивачки серія НОМЕР_2 де її батьком зазначений ОСОБА_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серія НОМЕР_3 де її дівоче прізвище зазначено « ОСОБА_5 ».

Згідно листа Володимирецької державної районної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.02.2024 року №292/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору ОСОБА_1 , не має можливості, через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_3 , здійснюється за законом, оскільки останній за життя заповіту не залишив, а спадкоємець який звернувся до суд вважається таким, що фактично прийняв спадщину оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини де її заяву було прийнято.

Зі ст.1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу.

Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті батька, до складу якої входять земельні ділянки, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що позасудовий спосіб врегулювання даного спору відсутній, оскільки через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів оформлення спадщини в органах нотаріату та реєстрація речового права неможлива, а також те, що усі інші спадкоємці майна покійного ОСОБА_3 , відмовилися від своїх прав на користь позивача про що надали до суду письмові заяви та позов визнано відповідачкою, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка та її пердставник не ставлять.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на земельні ділянки загальною площею 2,36 умовних кадастрових гектарів, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Озерської (нині Каноницької) сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0149567 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча: О.В.Іванків

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), жителька, АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП невідомо), паспорт серія НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_2