Справа № 495/8810/22
№ провадження 2/495/769/2025
УХВАЛА

Про призначення транспортно-товарознавчої експертизи

"16" квітня 2025 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Дарій О.М.,

справа № 495/8810/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяви представника відповідача адвоката Бондаренко Г.Є. про проведення транспортно-товарознавчої експертизи по справі та про долучення додаткових доказів по справі, -

представника позивача адвоката Царенко О.О.,

представника відповідача адвоката Бондаренко Г.Є.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Представник відповідача адвокат Бондаренко Г.Є. надала до суду заяву, у якій просила долучити до матеріалів справи № 495/8810/22 звіт про незалежну оцінку легкового автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що на підставі ухвали суду від 27.03.2023 призначено автотоварознавчу експертизу.

На виконання ухвали суду Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерство юстиції України до суду надав висновок експерта № 23-2042 транспортно-товарознавчої експертизи.

Експертний (технічний) огляд досліджуваного Toyota Camry р.н. ВH3378KА не проводився, дослідження проводились шляхом ознайомлення із матеріалами цивільної справи, вивчення відповідних документів, проводились відповідні розрахунки.

При проведенні відповідного дослідження технічний стан КТ3 на 04.11.2022, пробіг КТ3, коефіцієнт зносу, експертом не враховувались.

За результатами не врахування технічного стану КТ3 Toyota Camry p.н. BH3378KА на 04.11.2022, пробіг КТ3, середня ринкова вартість спірного транспортного засобу склала 240620,00 грн.

На замовлення ОСОБА_2 було виготовлено звіт про незалежну оцінку легкового автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 , суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 .

Під час виготовлення звіту проводився огляд спірного легкового автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_2 , а саме 08.09.2023 року.

ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 частку ринкової вартості легкового автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_3 . Виходячи із ринкової вартості легкового автомобіля 40620,00 грн, частка становить - 120 310,00 грн.

Виходячи із ринкової вартості легкового автомобіля 178534,00 грн, частка становить - 89267,00 грн.

Вважає, що долучення вищеописаного звіту до матеріалів справи є вкрай необхідним для правильного вирішення справи, ухвалення обґрунтованого рішення.

Крім того, представник відповідача адвокат Бондаренко Г.Є. просила призначити по справі транспортно-товарознавчу експертизу. У заяві зазначила, що ОСОБА_2 бере на себе зобов`язання сплати за її проведення та доставку транспортного засобу для огляду експерта.

На вирішення судового експерта поставити наступне питання:

Яка ринкова вартість транспортного засобу Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер: НОМЕР_4 , що був зареєстрований 08.11.2019 у Територіальному сервісному центрі № 5143 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, та власником якого був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день проведення транспортної-товарознавчої експертизи, з оглядом експертом транспортного засобу?

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Бондаренко Г.Є. свої заяви підтримала, просила їх задовольнити, зазначивши, що відповідач зобов`язується здійснити доставку транспортного засобу на огляд експерту.

Представник позивача адвокат Царенко О.О. проти задоволення заяв заперечував з огляду на їх необґрунтованість.

Суд дослідивши клопотання представника відповідача, заслухавши позицію сторін, приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За змістом положень частини третьої та четвертої статті 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду докази, що підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 27.06.2023 у справі № 910/161/181/18 та інші).

Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій (див. постанову від 08.12.2022 у справі №990/102/22).

Разом з тим, представником відповідача не обґрунтовано необхідності залучення звіту з пропуском процесуального строку, не наведено жодних доказів на підтвердження існування істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення процесуальної дії.

Більше того, звіт про незалежну оцінку вартості легкового автомобіля складено у 2023 році, тоді як клопотання про його доручення надано до суду лише у 2025 році.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення належного відправлення правосуддя, дотримання принципів законності та юридичної визначеності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про долучення додаткових доказів по справі.

Водночас, розглядаючи заяву представника відповідача щодо проведення транспортно-товарознавчої експертизи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 1.2.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема товарознавча: машин, обладнання, сировини та споживчих товарів; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Так, пунктом 2.1. Розділу ІV зазначеної Інструкції до числа основних завдань транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною третьою ст. 103 ЦПК встановлено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 ст. 103 ЦПК України).

Згідно положень частини п`ятої ст. 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Також, призначення експертизи зумовлено тим, що відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що представником відповідача заявлене клопотання про призначення експертизи, а також з огляду на те, що для правильного вирішення справи є необхідність з`ясування обставин, для встановлення яких, необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне призначити по справі транспортно-товарознавчу експертизу.

Складність проведення експертизи та необхідність значного проміжку часу на її проведення є підставою для зупинення провадження у справі.

Згідно з положенням п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 83, 103, 104, 107, 108, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Бондаренко Г.Є. про долучення додаткових доказів по справі відмовити.

Заяву представника відповідача адвоката Бондаренко Г.Є. про проведення транспортно-товарознавчої експертизи по справі № 495/8810/22 задовольнити.

Призначити по справі № 495/8810/22 транспортно-товарознавчу експертизу легкового автомобіля Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 .

На вирішення судового експерта поставити наступне питання:

Яка ринкова вартість транспортного засобу Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер: НОМЕР_4 , що був зареєстрований 08.11.2019 у Територіальному сервісному центрі № 5143 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, та власником якого був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день проведення транспортної-товарознавчої експертизи, з оглядом експертом транспортного засобу?

Доручити проведення транспортно-товарознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65028, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від його виконання, передбачені ст.ст. 384, 385 КК України.

Надати експертам матеріали цивільної справи № 495/8810/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Оплату за проведення транспортно-товарознавчої експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Роз`яснити сторонам по справі положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно законодавства України.

Провадження по справі № 495/8810/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя на час проведення експертизи зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено 21 квітня 2025 року.

Суддя