ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4528/25 Справа № 213/493/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Соловйова Л.Я. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

заявник - Інгулецький відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Крамчанін Олександр Вячеславович, на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року, ухвалену суддею Поповим В.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 12 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

10.01.2025 до суду надійшла Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження.

У заяві Головний державний виконавець Терещенко Ю.В. просила суд замінити сторону боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у справі №213/493/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 26.03.2024 року складає 193 445,45 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача - 11 672,73 грн., виконавчий збір - 19 344,55 грн. Загальна заборгованість за виконавчим провадженням НОМЕР_2 складає 329 514,73 грн.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року задоволено заяву Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Замінено сторону боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №78 від 03.04.2024 року виданий Виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Криворізького району, на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у справі №213/493/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 26.03.2024 року склала 193 445,45 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача -116 724,73 грн, в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанцій при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження неправильно застосував положення статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку з чим ухвала Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні указаної заяви.

При цьому, ОСОБА_1 вважає, що питання про стягнення заборгованості по аліментам із спадкоємця боржника може бути вирішено лише в позовному провадженні.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначає, що задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)). Враховуючи що спадкоємці несуть відповідальність перед боржниками спадкодавця лише у межах отриманого майна, то у даному випадку, на думку ОСОБА_1 , у кредитора після смерті боржника виникло право на отримання у спадкоємців боргових зобов`язань спадкодавця у межах отриманого у спадщину майна, що можливо вирішити лише шляхом окремого звернення із відповідним позовом до суду, а не шляхом заміни сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні.

Представник звертає увагу на те, що виконавча служба намагається замінити боржника спадкоємцем ОСОБА_1 та покласти на неї всі борги ОСОБА_2 , не врахувавши, що вона не є єдина хто звернувся за прийняттям спадщини, крім того наявний борг не співмірний з тією частиною майна яка залишилась після смерті боржника та яка є спадковою масою та підлягає поділу між двома спадкоємцями які звернулись за прийняттям спадщини. Судом першої інстанції не визначено розмір боргу який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та не враховано, що кредитор (стягувач) не скористалась своїм правом на пред`явлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, у т.ч. шляхом направлення до державної нотаріальної контори претензії кредитора в порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України.

Вказує, що ОСОБА_1 , заперечує факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки заяву на прийняття спадщини вона подала, проте фактично, ще не прийняла спадщину, крім того не визнає вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що в даному випадку свідчить про існування спору між сторонами вказаними у заяві. Зазначає, що сума заборгованості зі сплати аліментів виниклої до смерті боржника не позбавляє права ОСОБА_3 звернутися до правонаступника з позовною заявою у порядку позовного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року у справі №213/493/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та, зокрема, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2016 року і до повноліття дитини.

За вказаним рішенням суду був виданий виконавчий лист, який звернений до примусового виконання, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 22 квітня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №78 від 03.04.2024 року виданого Виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Криворізького району.

Станом на 26.03.2024 року заборгованість зі сплати аліментів складає 193445,45 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача - 116724,73 грн., виконавчий збір - 19344,55 грн. Загальна заборгованість за виконавчим провадженням складає 329 514,73 грн.

Державним виконавцем 30.09.2024 року направлено запит щодо встановлення правонаступників до Першої Криворізької Державної нотаріальної контори.

Згідно отриманої відповіді, запит державного виконавця до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 направлено за місцем відкриття спадкової справи до приватного нотаріуса Перекопської О.О.

До Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла відповідь від приватного нотаріуса Перекопської О.О., відповідно до якої спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 (1987 року народження), померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

На час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцями не отримано, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний арешт нерухомого майна (все нерухоме майно) на ім`я ОСОБА_2 , накладений Інгулецьким відділом ДВС міста Кривий Ріг в спеціальному розділі під №25403852 на підставі постанови виконавця №40290656 від 23.03.2018 року.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить обов`язок із сплати стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 26.03.2024 року складає 193 445,45 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача - 116 724,73 грн., виконавчий збір - 19 344,55 грн. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про заміну сторони виконавчого провадження, керувався нормами цивільного законодавства та правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду та виходив з того, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника, що помер, на його спадкоємця - ОСОБА_1 , в межах вартості спадкового майна. При цьому на думку суду, неможливо правонаступництво дитини, на утримання якої були стягнуті аліменти, після смерті боржника, з якого були стягнути аліменти на користь цієї дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника, що помер, на його спадкоємця, зокрема ОСОБА_1 , в межах вартості спадкового майна.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що мати померлого боржника ОСОБА_6 , яка не є єдиною спадкоємицею після смерті боржника повинна у повному обсязі відповідати за борговими зобов`язаннями спадкодавця у вигляді боргу зі сплати аліментів, з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За нормами статті 55 ЦПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (частина п`ята статті 124 у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року).

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 1 Законі України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що є рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року у справі №213/493/16-ц, яким стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2016 року і до повноліття дитини.

Також, суд встановив, що за вказаним рішенням суду був виданий виконавчий лист, який звернений до примусового виконання, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 22 квітня 2016 року.

Також суд встановив, що платник аліментів ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено актовим записом №78 від 03.04.2024 року, виданим Виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Криворізького району.

Окрім того, суд встановив, що померлий платник аліментів ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті) мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 193 445,45 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача - 116 724,73 грн., виконавчий збір - 19 344,55 грн, у загальна розмірі заборгованість за виконавчим провадженням складає 329 514,73 грн.

Відповіддю приватного нотаріуса Перекопської О.О., встановлено, що спадкоємцями після смерті боржника ОСОБА_2 є: ОСОБА_1 (мати боржника), та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 (син боржника).

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом при розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, померлий платник аліментів ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті) мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 193 445,45 грн., штраф зі сплати аліментів - 116 724,73 грн. перед ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також по виконавчому збору у розмірі 19 344,55 грн, що разом складає 329 514,73 грн.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність.

За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину.

Відповідно до змісту положень ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно положень ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Малолітня та неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини відповідно до чинного законодавства (ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України). Тобто, незалежно від того чи подавалась заява про прийняття спадщини від імені малолітньої чи неповнолітньою особою, чи була зареєстрована малолітня або неповнолітня особа разом із спадкодавцем на момент смерті - вони приймають спадщину автоматично. Тому подання заяви про прийняття спадщини такими особами не є обов`язковим. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої особи подають її батьки (усиновлювачі).

Батьки (усиновлювачі) можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування (ч.4 ст.1273 Цивільного кодексу України).

Дана норма закріплена статтею 177 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: відмовитися від прав на майно малолітньої дитини, у тому числі речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації; видавати письмові зобов`язання від імені малолітньої дитини; вчиняти правочини щодо: об`єкта житлової нерухомості та/або земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, власником або користувачем яких є малолітня дитина; відчуження (у тому числі шляхом міни або внесення (передачі) до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу), поділу, виділу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, іншого цінного майна, зокрема транспортних засобів, власником якого є малолітня дитина. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Отже, як встановлено судом, спадкоємцями після померлого боржника зі сплати аліментів є його матір ОСОБА_1 та його малолітній син ОСОБА_5 , 2015 року народження, законним представником якого є його мати ОСОБА_3 .

У п.109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 зроблено висновок про те, що не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 Цивільного кодексу України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Колегія суддів на підставі наведеного вище, керуючись нормами ч.1 ст.1278 ЦК України, якими визначено, що частки спадкоємців у спадщині є рівними, вважає, що ОСОБА_1 , як одна з двох спадкоємців померлого боржника повинна відповідати за зобов`язаннями спадкодавця в межах своє частки успадкованого майна, тобто в межах частки боргу по аліментам, який мав спадкодавець на час смерті, тому вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції в розмірах сум боргу по аліментам, зменшивши іх на половину (1/2 ч.).

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заборгованості по аліментам померлого боржника ОСОБА_2 , з урахуванням рівності часток спадкоємців за яким повинна відповідати спадкоємиця ОСОБА_1 та який становить 193 445,45 грн. слід зменшити на половину, тобто до 96 722,72 грн. та відповідно зменшити на половину розмір штрафу зі сплати аліментів на користь стягувача з 116 724,73 грн. до 58 362,36 грн.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Крамчанін Олександр Вячеславович задовольнити частково.

Ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року, якою замінено сторону боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №78 від 03.04.2024 року виданий Виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Криворізького району, на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у справі №213/493/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , змінити в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 26.03.2024 року склала 96 722,72 грн., штраф зі сплати аліментів на користь стягувача 58 362,36 грн., в межах вартості майна, отриманого у спадщину майна.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 17 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста