Справа № 758/919/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 квітня 2025 року

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Губенко О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про зняття арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просила суд: скасувати арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 26142360, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 4211378, виданий 04.11.2009, видавник: Подільський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41091756 від 15.05.2018, ОСОБА_4 , Подільський районний ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, м. Київ.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є опікуном малолітньої ОСОБА_2 , що підтверджується розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.03.2024 №239. Малолітня ОСОБА_2 є спадкоємицею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . 12.12.2024 державний нотаріус видав постанову №7559/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки 15.05.2018, номер запису 26142360 (спеціальний розділ) накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 на підставі постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 04.11.2009 за НОМЕР_5. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41091756 від 15.05.2018. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Вказує, що в провадженні Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало ВП НОМЕР_5 про стягнення із ОСОБА_5 (спадкодавця) на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 аліментів, у зв`язку із виникненням заборгованості та на підставі про арешт майна внесено обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті відкрилася спадщина, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після померлої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Малолітня ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 є особою, яка володіє на підставі закону 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 , оскільки є спадкоємицею після померлого ОСОБА_5 . ОСОБА_1 є особою, яка володіє на підставі закону 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 , оскільки є спадкоємицею після померлої ОСОБА_6 . З огляду на наявність арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_2 обмежені в реалізації своїх спадкових прав, а відтак через свого законного представника позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити, та проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов до суду не надходив.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. Пояснення/заперечення на позов до суду не надходили.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є опікуном малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №239 від 07 березня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12 березня 2020 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла: квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 є його рідна онука ОСОБА_2 .

Доказів того, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_5 матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.

Згідно відповіді державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.В. №7559/02-14 від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_1 повідомлено, що 15 травня 2018 року, номер запису 26142360 (спеціальний розділ) накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , на підставі постанови Подільської РВДВС м. Києва від 04 листопада 2009 року, за НОМЕР_5. У зв`язку з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на ім`я його рідної онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що в реєстрі наявний запис обтяження (арешт майна): 26142360, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 4211378, виданий 04.11.2009, видавник: Подільський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41091756 від 15.05.2018 13:05:08, ОСОБА_4 , Подільський районний ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, м. Київ. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2 . Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Крім цього, як встановлено з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 , після її смерті відкрилась спадщина а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є особою, яка володіє на підставі закону 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 , оскільки є спадкоємицею після померлої ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №7-1615.

Також, встановлено, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала справа № 758/7083/24 за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту. Рішенням суду від 09 вересня 2024 року позов було задоволено та знято арешт з об`єкту обтяження: квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 9216766.

Сторона позивача вказує, що арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби, на даний час виконавче провадження завершено, однак, арешт на майно боржника знято не було, а тому позивач, в інтересах якої діє його законний представник позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права, а відтак вимушені звернутись до суду із даним позовом.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась, та доказів на спростування заявлених позовних вимог до суду не подала.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, за змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Враховуючи, що державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, ОСОБА_2 набула права звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.

З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно зі ст. 59 зазначеного Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивач та її законний представник є спадкоємцями нерухомого майна, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_2 є законним спадкоємцем померлого, та має намір реалізувати свої спадкові права, однак, у встановленому законом порядку здійснити це не може з огляду на наявність арешту, який було накладено в рамках судової справи, розгляд якої за життя спадкодавця, було завершено, та рішення по якому набрало законної сили.

Окремо слід вказати на те, що стороною відповідача обґрунтування позову спростовані не були, як і не надано доказів наявності підстав для існування арешту на майно спадкодавця, який було накладено в межах розгляду справи, розгляд якої було завершено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що наявність накладеного арешту на майно, та неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позбавляє права позивача реалізувати свої спадкові права у встановленому законом порядку, та в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності позивач не може, а відтак суд вважає позовні вимоги про зняття арешту обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна згідно запису обтяження: 26142360, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 4211378, виданий 04.11.2009, видавник: Подільський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41091756 від 15.05.2018 13:05:08, ОСОБА_4 , Подільський районний ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, м. Київ.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , юридична адреса: пр-т Георгія Гонгадзе, 5Б, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 14.04.2025.

Суддя Леся БУДЗАН