Справа № 489/8712/24
Провадження № 2/161/1655/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

секретаря судових засідань Новак Л.В.,

за участі представника відповідача Ковальчук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначено, що 25.11.2023 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4317866 з фіксованою диференційованою процентною ставкою , за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 6 000 грн., строком на 30 днів, з базовою процентною ставкою за перший день користування позикою 71,1 % та базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до повернення позики 3%. (далі Договір)

14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за Договором, з відповідача в сумі 26 520 грн. з яких: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20 520 грн. заборгованість за процентами. Станом на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача по Договору не сплачена.

З наведених мотивів та підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 29.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

17.03.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх доводів щодо предмету спору остання зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . В силу наведеного, на відповідача поширюються пільги, встановлені ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відтак, її довіритель заявлені позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення тіла заборгованості.

24.03.2025 року від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій остання зазначає, що нарахування відповідачу процентів здійснювалось з тих підстав, що відповідач не повідомив первісних кредиторів про те, що він являється військовослужбовцем, відтак обставини відмови в задоволенні позову вказані у відзиві на позовну заяву відповідачем просить суд вважати необґрунтованими та не брати їх до уваги.

У позовній заяві позивач зазначає, що не наполягає на особистій участі у судовому засіданні, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині основної суми заборгованості. В задоволенні решти позовних вимог просила суд відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку учасників та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 25.11.2023 року м між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики № 4317866 з фіксованою диференційованою процентною ставкою , за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 6 000 грн., строком на 30 днів, з базовою процентною ставкою за перший день користування позикою 71,1 % та базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до повернення позики 3%. (а.с. 5-8)

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики № 4317866 від 25.11.2023 року виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 із № НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 4317866 від 25.11.2023 року. (а.с. 09-14)

Як вбачається із розрахунку за договором позики № 4317866 від 25.11.2023 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» проведено нарахування заборгованості за процентами за користування кредитним коштам у відповідності до його умов за період 11.04.2024 року по 30.09.2024 року на загальну суму 26 520 грн. (а.с.15).

Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення договору позики № 4317866 від 25.11.2023 року на відповідних умовах.

При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами.

Варто зауважити, що ОСОБА_1 та його представник не оспорювали та не оспорюють ані умови кредитного договору, ані розміру заборгованості по тілу кредиту, ані вірності нарахування процентів за прострочення виконання зобов`язані, ані того, що умови правочину є не зрозумілими, або ж окремі його положення не ґрунтуються на вимогах закону.

Частково заперечуючи щодо підстав для стягнення нарахованих відсотків за прострочення повернення суми кредиту, останній зазначає, що він відноситься до категорії осіб, на яких поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Стаття 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» доповнена п. 15 згідно із Законом № 1275-VII від 20.05.2014 року; остання піддавалася редакціям Законом № 1357-IX від 30.03.2021 року; Законом № 2459-IX від 27.07.2022 року Законами № 3621-IX від 21.03.2024 року, № 3633-IX від 11.04.2024 року).

Протягом усього періоду, за який ОСОБА_2 нараховувалася заборгованість по відсотках за Договором позики № 4317866 від 25.11.2023 року, пункт 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» встановлював заборону на нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом - військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам).

Загальновідомим є те, що починаючи з 24.02.2022 року на усій території України діє особливий період введено воєнний стан, а також здійснюються мобілізаційні заходи.

Як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 року № 1488/804, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій. (а.с. 77).

Як вбачається із військового квитка Серія НОМЕР_3 від 21.04.2008, ОСОБА_1 безперервно перебуває на військовій службі з 21.12.2020 року (а.с. 66-76).

Тобто, з початком дії ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» на ОСОБА_1 поширюються пільги, визначені п. 15 ст. 14 цього Закону.

З огляду на наведене, та враховуючи розрахунок заборгованості за вищевказаним правочином, в ОСОБА_1 станом на 30.09.2024 року включно існувала заборгованість по Договору позики № 4317866 від 25.11.2023 року в загальному розмірі 26 520 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20 520 грн. заборгованість за процентами (а.с.15).

Враховуючи наведене, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6 000 грн. кредитної заборгованості по Договору позики № 4317866 від 25.11.2023 року.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, заявлені ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». позовні вимоги були задоволені частково (на 22,63 %; Розрахунок: «розмір задоволених позовних вимог 6 000 грн.» / «ціна позову 26 520 грн.). Із наведеного слідує, що позовні вимоги, у задоволені яких судом було відмовлено складають 77,377%.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на вищенаведене положення чинного законодавства, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 22,63% від ставки судового збору, що становить 684,92 грн.

На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 12, 13, 77-81, 137, 141, 247, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4317866 у розмірі 6 000 (шість) грн., основної заборгованості.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 684 (шістсот вісімдесят чотири) грн. 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського

апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 квітня 2025

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК