Справа № 128/4918/24
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судового засідання Олексієнко О.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача про зміну забезпеченя позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Кельце-1», ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткової угоди до договору щодо майнових прав на квартиру, договору про сплату пайового внеску, та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Кельце-1», ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткової угоди до договору щодо майнових прав на квартиру, договору про сплату пайового внеску, та визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року вказану заяву задоволено частково та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОК «ЖБК КЕЛЬЦЕ-1» та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з реалізації, відчуження майнових прав та реєстрації права власності на квартиру загальною площею 43,61 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; в задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

15 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Верещак В.М. звернувся до суду з клопотанням про заміну заходу забезпечення позову на арешт нерухомого майна, посилаючись на те, що ОСОБА_3 отримала в ОК «ЖБК КЕЛЬЦЕ-1» документи, на підставі яких 25 лютого 2025 року в державного реєстратора Томашпільської селищної ради Штифурко О.Д. зареєструвала право власності на квартиру загальною площею 43,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином ухвала суду не забезпечила позов з огляду на ігнорування судової заборони Відповідачами.

Дослідивши заяву про заміну заходу забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом заборони ОК «ЖБК КЕЛЬЦЕ-1» та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з реалізації, відчуження майнових прав та реєстрації права власності на квартиру загальною площею 43,61 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , є достатніми.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Верещака Валерія Миколайовича про зміну забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 квітня 2025 року.

Суддя О.А. Фанда