Справа № 217/203/24
Провадження № 2/202/1895/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника, адвоката Шевченко Лесі Олександрівни, через систему «Електронний суд» звернулися до Авдіївського міського суду Донецької області із позовною заявою до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим 28.04.1998 року Комісією з приватизації державного житлового фонду Ясинуватського відділення Донецької ж.д. та зареєстрованим Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк 04.05.1998 року в реєстровій книзі № 43 за реєстровим номером № 5288 належить на праві власності на житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане свідоцтво підтверджує право спільної часткової власності в рівних частках та видане на підставі рішення № 12 від 28.04.1998 року.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 сімейного заселення розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з двох кімнат житлової площі 29,90 кв. м., в тому числі 1-а кімната - 14.60 кв.м, 2-а кімната - 15.30 кв.м, , кухня - 9.40 кв.м, ванна кімната - 4.30 кв.м, коридору - 5.60 кв.м. Загальна площа квартира складає 52.50 кв.м.

В травні 2022 року, позивачі були вимушені переміститись з місця свого проживання у місто Полтава та на теперішній час є внутрішньо переміщеними особами відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 10.05.2022.

Позивачам стало відомо, що внаслідок воєнних дій їх квартира була пошкоджена, про що було подано повідомлення про пошкоджене майно через застосунок «Дія», внаслідок чого виникла необхідність подати заяву на виплату, оскільки інформація щодо права власності не внесена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Для оформлення права власності 29 лютого 2024 року, позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру.

Відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

24.12.2024 року державним реєстратором було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказали, що м. Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року

Зазначили, що квартира була місцем постійного проживання позивачів до бойових дій, а також місцем реєстрації проживання про що свідчать записи в паспорті громадянина України.

Вказали, що позивачі відповідно до законодавства України набули право спільної власності на квартиру, однак не можуть реалізувати свої права власників (здійснити його реєстрацію, розпорядитися ним та подати заяву щодо компенсації через його пошкодження) через протиправні дії пов`язані із збройною агресією Російської Федерації, які спричинили втрату можливості отримання державним органом з реєстрації відомостей від КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Донецька. Оскільки на сьогоднішній день законодавством України не передбачено механізму вирішення цієї проблеми, то вони можуть захистити своє право власності лише у судовому порядку.

Просили суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Авдіївського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Проніна С.Г., ухвалою якого від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру, з призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 17 січня 2025 року прийнято позовну заяву до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі.

Позивачі в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяви представника адвоката Шевченко Л.О., документ сформований в системі «Електронний суд» 04.02.2025 року, просили суд здійснювати розгляд прави без участі позивачів та представника позивачів та задовольнити позов.

Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви, представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд», 10.02.2025 року просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого року Комісією з приватизації державного житлового фонду Ясинуватського відділення Донецької ж.д. та зареєстрованим Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк 04.05.1998 року в реєстровій книзі № 43 за реєстровим номером № 5288 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить на праві спільної власності в рівних частках на квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане свідоцтво підтверджує право спільної часткової власності в рівних частках та видане на підставі рішення № 12 від 28.04.1998 року.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 сімейного заселення розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з двох кімнат житлової площі 29,90 кв. м., в тому числі 1-а кімната - 14.60 кв.м, 2-а кімната - 15.30 кв.м, , кухня - 9.40 кв.м, ванна кімната - 4.30 кв.м, коридору - 5.60 кв.м. Загальна площа квартира складає 52.50 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №382729128 від 13.06.2024 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 за жодною особою не зареєстроване.

Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.

24.04.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Потоцькою Юлією Валентинівною, Департаменту з питань реєстрації Полтавської області прийнято рішення №72770971 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної часткової власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації.

Підстав не довіряти твердженням позивачам про належність їм вищевказаного нерухомого майна у суду немає.

Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивачів на це майно, яке набуто в порядку приватизації в квітні 1998 року.

Отже, позивачі є учасником спільної сумісної власності в рівних частках та відповідно до закону мають право на визначення своєї частки у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Отже, кожному із співвласників, фактично належить по 1/2 частині вищевказаної квартири.

Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно.

Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів, а саме відповідно до рівності часток співвласників за кожним, - на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачами право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивачів, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької областіі підстав для покладення витрат на Авдіївську міську військово-цивільну адміністрацію Покровського району Донецької області немає.

Керуючись: ст.ст. 4,13,141,259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 5, ) про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.04.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар