Справа № 594/1855/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнарожний Банк», в особі представника Киричук Галини Миколаївни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнарожний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»), в особі представника Киричук Г.М., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 155529, 18 грн. Посилається на те, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитні договори: 04.01.2019 - кредитний договір №401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 42341, 82 грн; 16.11.2022 - кредитний договір №, за яким позичальнику видано кредит у сумі 32952, 8 грн, 22.11.2022 - кредитний договір №, за яким позичальнику видано кредит у сумі 32617, 37 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.10.2024 склала: по кредитному договору від 04.01.2019 № 401 77853, 3 грн, з яких: 42341, 82 грн - заборгованість за кредитом; 35511, 48 грн - заборгованість за процентами; по кредитному договору від 16.11.2022 № 37688, 18 грн, з яких: 31076, 01 грн - заборгованість за кредитом; 4, 61 грн - заборгованість за процентами; 6607, 56 грн - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.11.2022 № 39987, 7 грн, з яких: 32617, 37 грн заборгованість за кредитом, 5, 17 грн заборгованість за процентами, 7365, 16 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 06.10.2024 становить 155529, 18 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

А тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання. При цьому, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

19.02.2025 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивач не надав суду доказів щодо укладення кредитного договору за № 401 від 04.01.2019 із зазначенням, на яку суму укладено договір, на яких умовах, під які відсотки, тому абсолютно незрозуміло, звідки взялась сума заборгованості 35 511, 48 грн, як відсотки за користування кредитом. Наявний паспорт споживача кредиту не містить номера кредитного договору та інших даних.

В той же час позивач надав розрахунок заборгованості за цим договором, не надавши самого договору, тому вимога позивача про стягнення з нього боргу в сумі 77583, 30 грн не підлягає до задоволення.

Додаток № 2 до договору комплексного банківського обслуговування стосується 2017 року, це ж саме стосується і графіку платежів та додаток № 3, тому жодного відношення до договорів від 2019 та 2022 років вони не мають.

Позивач не надав копії кредитного договору № 401 від 04.01.2019, а тому не можливо визначити строк кредитування, з огляду на що, аргументи позивача про те, що він має право нараховувати передбачені договором проценти є неспроможними.

Також зазначив, що позивач просить стягнути з нього комісію за кредитним договором № від 16 листопада 2022 року в сумі 6607, 56 грн та за кредитним договором № від 22 листопада 2022 року у сумі 7365, 16 грн, проте у заявах на видачу кредитів від 16.11.2022 та від 22.11.2022 взагалі не зазначено які саме послуги за вказану комісію надаються.

З огляду на наведене, просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 401 від 04.01.2019 у розмірі 77583, 30 грн, за кредитним договором № від 16.11.2022 у розмірі 6607, 01 грн, як заборгованість за комісією та за кредитним договором № від 22.11.2022 у розмірі 7365, 16 грн, як заборгованість за комісією.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до розгляду по суті.

20.03.2025 представник позивача Кущ Я.В. подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач не погоджується з доводами відповідача, оскільки що відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредитів. Підтвердженням надання відповідачу кредитів є заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 401 від 04.01.2019 (надалі - Заява-1), копія якої додавалася до позовної заяви), яка була підписана відповідачем; заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 16.11.2022 (надалі - Заява-2); заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 22.11.2022 (надалі - Заява-3), яка була підписана відповідачем.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, які передбачені заявами.

Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування та фактично отримав кредитні кошти на умовах Заяви-1, Заяви-2, Заяви-3.

Щодо доводів відповідача за заявою -1, зазначив, що протягом дії Заяви-1, кредитний ліміт за заявою-1 збільшувався (Довідка про збільшення кредитного ліміту додавалася до позовної заяви).

Хронологія збільшення кредитного ліміту з розбивкою на дати, суми, періоди зазначена у вказаній довідці.

Крім того, зазначила, що у заяві-1 передбачено, що клієнт (Відповідач), підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування; відповідач ознайомлений із ДКБО та цілком згідний з ним; всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (розділ Заяви «Підтвердження та запевнення»).

Відповідач звернувся до банку для отримання кредиту. Банк, керуючись ст. 633 ЦК України запропонував відповідачу взаємодію на умовах договору, який складається із публічної частини (ДКБО) та індивідуальної частини (Заяви-1). Підписанням Заяви-1 Відповідач підтвердив, що погоджується із взаємодією на умовах ДКБО. Згідно п. 2.2.1 Розділу I частини 2 ДКБО (сторінка 7 ДКБО - повний текст ДКБО додається) Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції (ДКБО) Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору.

Відносно правомірності збільшення кредитного ліміту за Заявою-1, зазначила, що правова підстава кредитування на умовах надання кредитної картки з відновлювальною кредитною лінією зазначена у п.4.2. (сторінка 28 ДКБО). П.4.1 ДКБО визначено умови надання Кредитної картки з відновлювальною Кредитною лінією. 4.2.1 Кредитна картка із відновлювальною Кредитною лінією може бути надана Клієнтам - резидентам України, які у встановленому Договором порядку обрали дану послугу чи Пакет послуг, до наповнення якого входить ця послуга, і Акцептували Публічну пропозицію Банку на укладення цього Договору. 4.2.3 Інформація про загальну вартість та реальну річну процентну ставку, визначена виходячи з розміру Кредитного ліміту, вказаного Клієнтом в Заяві на приєднання до Договору, або при зверненні Клієнта через Дистанційні канали обслуговування, надається Клієнту у відділенні Банку, в якому відкрито Картковий рахунок з відновлювальною Кредитною лінією або у відділенні Банку, в якому Клієнт отримує Кредитну картку з відновлювальною Кредитною лінією (у випадку, якщо Клієнт звернувся до Банку через Дистанційні канали обслуговування). Зазначена інформація може бути надана Клієнту як у вигляді окремого документу, так і безпосередньо викладена в Заяві на приєднання до Договору. 4.2.4 При прийнятті рішення про встановлення Кредитного ліміту Банк керується внутрішніми нормативними документами Банку та законодавством України. Приєднання Клієнта до Публічної пропозиції Банку на укладення цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого та повідомленого Клієнту шляхом надіслання SMS-повідомленням на Номер мобільного телефону Клієнта. Таким чином, відповідно до п.4.2.4. ДКБО, відповідач, приєднавшись до ДКБО надав згоду щодо зміни Кредитного ліміту, встановленого та повідомленого Клієнту шляхом надіслання SMS-повідомленням на Номер мобільного телефону Клієнта.

Протягом дії кредитного договору відповідач не надавав заперечень банку, що не погоджується з розміром збільшеного кредитного ліміту, навпаки, активно користувався кредитними коштами після збільшення розміру кредитного ліміту, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Окрім того, ні на момент укладення кредитного договору, ні протягом строку його дії, відповідач не звертався до банку про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору (ДКБО, Заяви), тим самим надав згоду на умови кредитування.

04.01.2019 о 12 год 09 хв. перед підписанням відповідачем кредитного договору було зроблено у відділенні банку фото відповідача з його паспортом. (фото відповідача з паспортом додаються до цієї відповіді на відзив на позовну заяву).

Зазначені обставини підтверджують особисте підписання відповідачем кредитного договору, а також проведення банком належної перевірки відповідача - верифікацію відповідача відповідно до Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта) - Додаток № 2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затв. постановою правління.

Відносно доведеності позовних вимог за заявами, зазначила, що між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договори, згідно яких відповідач отримав кредитні кошти. Відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом, комісію (за Заявами 2 та 3) та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договорами. Кредити надані, а договори укладені шляхом підписання Заяв, які містять усі суттєві умови, притаманні кредитним договорам, згідно ЦК України.

Відносно доказів отримання відповідачем кредитних коштів та користування кредитом, зазначила, що факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами - заявами, розрахунками заборгованості, виписками з особового рахунку відповідача.

Щодо розрахунку заборгованості, зазначила, що надані відповідачу та Суду розрахунки заборгованості є формою, встановленою Банком, мета якого - фіксування кредитної заборгованості клієнта-боржника з метою надання до суду в якості доказів при ініціюванні судового провадження. Відповідач не довів, що розрахунки банку є невідповідними та не надав власного контр-розрахунку. Також відповідач не надав документальних доказів, які свідчать про погашення заборгованості.

Щодо виписки з особового рахунку відповідача зазначила, що відповідно до виписки з особового рахунку відповідача за Заявою-1, останній активно користувався рахунком та кредитними коштами, у тому числі і після збільшення кредитного ліміту, що підтверджує укладення та дію кредитного договору. Кредитування за Заявою-1 відбулося у формі овердрафту, що передбачає: надання кредитних коштів в межах Кредитного ліміту для здійснення платіжних операцій понад залишок власних коштів Клієнта на Картковому рахунку. Обслуговування Карткового рахунку, за яким встановлено Овердрафт, здійснюється за Дебетно-кредитною схемою; всі зарахування відповідача в якості погашення заборгованості по овердрафту були Банком враховані. Заборгованість, яка зазначена у позовній заяві актуальна і Банк підтверджує її розмір.

Щодо процентів за користування кредитними коштами, зазначила, що відповідач не заявляв протягом дії договору будь-яких вимог та/або зауважень щодо його умов та порядку виконання договору. Відповідач був обізнаний у тому, що грошові кошти надаються йому як кредитні і за користування кредитними коштами сплачуються проценти, тобто, відповідач, підписавши заяви підтвердив свою обізнаність з усіма умовами договору, у тому числі з розміром процентів та беззастережно погодився з ними. Порушення в діях Банку відсутні. Банку заборонено надавати безпроцентні кредити. Окрім того, у Заяві-1, а також у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту передбачена умова про процентну ставку та її розмір. Відповідач, підписавши Заяву та Паспорт споживчого кредиту підтвердив свою обізнаність з усіма умовами договору, у тому числі з розміром процентів та погодився з ними. Також відповідач підтвердив, що всі умови кредитування йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Щодо комісії за заявами 2 та 3, зазначила, що умова про комісію була узгоджена між Банком і відповідачем, що підтверджується згодою відповідача; підписавши кредитний договір (Заяву-2), Паспорт споживчого кредиту, Відповідач погодилася на умови кредитування; Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця на встановлення комісії.

Відносно ДКБО за Заявою-2 та Заявою-3, зазначила, що у заяві, яка підписана відповідачем передбачено, що клієнт (Відповідач), підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування. Відповідач ознайомлений із ДКБО та цілком згоден з ним. Всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) невід`ємно пов`язані із Договором комплексного банківського обслуговування (публічна частина), і відповідач своїм підписом підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО, про що зазначено у Заявах.

Враховуючи наведене, просили позовні вимоги позивача задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явилися.

В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач у відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 січня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №401 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 10000 грн. Розрахунковим днем та платіжною датою визначено 30 число місяця. Строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлювалися відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви відповідач підтвердив факт отримання ним непошкодженої платіжної картки та ПІН-коду, також, що ознайомлений з правилами користування платіжною карткою, які зобов`язався дотримуватися, а також вибрав для себе спосіб щомісячного отримання виписки по рахунку у відділенні банку. Заяву відповідач власноруч підписав. Наведене вбачається із заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №401 від 04.01.2019.

Підписуючи Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування відповідач ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ознайомлений з ДКБО тарифами банку та цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Також, 04 січня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був підписаний Паспорт споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, за умовами якого: тип кредиту кредитна лінія; сума, ліміт кредиту 10000 грн; строк кредитування 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; стандартна процентна ставка річних 47,88 %; тип процентної ставки фіксована.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору №401 від 04.01.2019.

Згідно із довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №401 від 04.01.2019, на рахунку ОСОБА_1 04.01.2019 встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн; 21.05.2019 збільшено кредитний ліміт до 14800 грн; 24.09.2019 збільшено кредитний ліміт до 19600 грн; 29.01.2020 збільшено кредитний ліміт до 24600 грн; 04.06.2020 збільшено кредитний ліміт до 29400 грн; 16.10.2020 збільшено кредитний ліміт до 32000 грн; 19.04.2021 збільшено кредитний ліміт до 34400 грн; 19.05.2021 збільшено кредитний ліміт до 38400 грн; 15.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 39400 грн; 21.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 42400 грн; 27.02.2022 зменшено кредитний ліміт до 42342 грн; 16.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 42341, 82 грн.

Крім того встановлено, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем 16 листопада 2022 року було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого та паспорта споживчого кредиту відповідач отримав кредит у розмірі 32952, 8 грн. Строк кредитування 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1, 4 %, розмір процентної ставки 0,01% річних.

Також, між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено 22 листопада 2022 кредитний договір, шляхом підписання заяви № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого та паспорта споживчого кредиту відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 32617, 37 грн. Строк кредитування 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1, 4 %, розмір процентної ставки 0, 01% річних.

Так, з платіжної інструкції № TR.61349409.69295.25578 від 16.11.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав від АТ «ПУМБ» шляхом здійснення переказу кошти в сумі 32952, 80грн, а згідно платіжної інструкції № TR.61520208.45813.25578 від 22.11.2022.

Так само з виписок наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримав вищевказані кредитні кошти, користувався ними та здійснював погашення заборгованості.

Суд враховує, що виписки з банківського рахунку містять інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції).

Судом встановлено, що спірні кредитні договори підписані сторонами, які досягли згоди з істотних умов договору. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірних договорів та в подальшому виконував його умови, а банк надав позичальнику інформацію про умови кредитування, відсоткову ставку, комісії.

В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.

Як вбачається з розрахунків заборгованості, наданих АТ «ПУМБ», відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитів, сплати процентів передбачених кредитними договорами, належним чином не виконав, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість станом на 06.10.2024: по кредитному договору від 04.01.2019 № 401 77853, 3 грн, з яких: 42341, 82 грн - заборгованість за кредитом; 35511, 48 грн - заборгованість за процентами; по кредитному договору від 16.11.2022 № 37688, 18 грн, з яких: 31076, 01 грн - заборгованість за кредитом; 4, 61 грн - заборгованість за процентами; 6607, 56 грн - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.11.2022 № 39987, 7 грн, з яких: 32617, 37 грн заборгованість за кредитом, 5, 17 грн заборгованість за процентами, 7365, 16 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 06.10.2024 становить 155529, 18 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості, відтак зобов`язаний повернути тіло кредиту та проценти.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено письмові вимоги (повідомлення) на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Оскільки досудові вимоги банку про погашення кредитної заборгованості позичальником добровільно задоволені не були, банк звернувся з цим позовом до суду для стягнення наявної кредитної заборгованості.

Проте, банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитами, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.

Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі встановлено, що відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції АТ « ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту ( база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

У п. 5 заяви кредитного договору № на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 16.11.2022 та кредитного договору № на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 22.11.2022, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1, 4 %.

Суд звертає увагу, що в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № від 16.11.2022 в розмірі 6607, 56 грн та за кредитним договором № від 22.11.2022 немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за кредитним договором від 04.01.2019 № 401 в розмірі 77853, 3 грн, з яких: 42341, 82 грн - заборгованість за кредитом; 35511, 48 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 16.11.2022 № в розмірі 31080, 62 грн, з яких: 31076, 01 грн - заборгованість за кредитом; 4, 61 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 22.11.2022 № в розмірі 32622, 54 грн, з яких: 32617, 37 грн заборгованість за кредитом; 5, 17 грн заборгованість за процентами. Усього в загальній сумі 141556, 46 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволені частково (141556, 46 грн. х 100 % : 155529, 18 грн = 91 %), тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422, 40 грн сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог (91 % з 2204, 40 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 207, 215, 526, 626, 628, 633, 634,638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258-268, 273, 274, 279, 280-289, 352-355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість: за кредитним договором від 04.01.2019 № 401 77853, 3 грн, з яких: 42341, 82 грн - заборгованість за кредитом; 35511, 48 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 16.11.2022 № 31080, 62 грн, з яких: 31076, 01 грн - заборгованість за кредитом; 4, 61 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 22.11.2022 № 32622, 54 грн, з яких: 32617, 37 грн заборгованість за кредитом; 5, 17 грн заборгованість за процентами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) сплачені судові витрати в сумі 2204 (дві тисячі двісті чотири) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: м.Київ вул.Андріївська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: