Справа № 521/3802/16-ц
Номер провадження № 2-ві/521/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на премет спору: Департамент міського господарства Одеської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, визнання приватизації недійсною, визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси судді Маркарової С.В. перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на премет спору: Департамент міського господарства Одеської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, визнання приватизації недійсною, визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним.

14.04.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Маркаровій С.В. по вказаній справі. Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 послався на те, що, при розгляді справи він вбачає обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді, пов`язані із тим фактом, що Одеським апеляційним судом було скасовано ухвалу судді Маркарової С.В. від 13.06.2024 про повернення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Малиновського районного суду м Одеси від 17.04.2025 року суддею Маркарової С.В. визнано заявлений відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Маркаровій С.В. - необґрунтованим, а справу передано іншому судді, встановленому у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає суду, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

Для гарантування того, що суд, який розглядає справу, є об`єктивним і неупередженим, чинне процесуальне законодавство встановлює дворівневий порядок розгляду відводу: спочатку суддею (суддями), якому (яким) заявлено відвід, а у разі визнання відводу необґрунтованим - іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається шляхом автоматизованого розподілу.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 року, заява про відвід головуючому по справі судді Маркаровій С.В. була передана на розгляд судді Бобуйку І.А.

Відповідно до ч. ч. 7, 8, 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Маркаровій С.В., суддя прийшов до такого.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заявник зазначає у своїй заяві, підставою, що свідчать про упередженість та не об`єктивність судді, є скасування ухвали судді Маркарової С.В. від 13.06.2024 року про повернення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню Одеським апеляційним судом та повернення справи після скасування ухвали судді Маркаровій С.В.

Згідно ч. 3 ст. 14 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Згідно п. 2.3.39.2 Положення про автоматизовану систему документообігу затверджену Рішенням Ради суддів України № 7 від 06.03.2025 року, передача судової справи раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться, зокрема, щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування судових рішень, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також судових рішень, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

Отже, суд зазначає, передача судової справи раніше визначеному судді Маркаровій В.С. після скасування ухвали про повернення заяви без розгляду відповідає чинному законодавству та не містить підстав, які можуть викликати сумніви в упередженості судді, а тому даний склад суду, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді необхідно відмовити.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 14, 33, 36 - 41, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на премет спору: Департамент міського господарства Одеської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, визнання приватизації недійсною, визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: