"22" квітня 2025 р. Справа № 363/1123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю,

за участі секретаря Дрозд В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову в цивільній справі за позовом першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває зазначена справа, позов у якій обґрунтовано тим, що на підставі рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 року № 261-24-VI ряд громадян отримали у власність безоплатно для ведення індивідуального садівництва земельні ділянки на території с. Новосілки (в межах населеного пункту) Вишгородського району по 0,12 га кожна. Зокрема, одну з вказаних земельних ділянок отримав ОСОБА_2 , за яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0214 площею 0,12 га. У подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2013 року № 7055 останній відчужив право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 , який в свою чергу у 2016 році відчужив ОСОБА_4 та яка здійснила поділ належної їй земельної ділянки, внаслідок чого було утворено земельні ділянки з кадастровим номером :36:118:6005 площею 0,115 га та з кадастровим номером :36:118:6004 площею 0,005 га. Земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:6005 на підставі договору дарування від 29.07.2019 року № 2493 ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 . Також за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва права на спадщину за законом від 30.05.2022 року № 306 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:6004. Відтак, власником однієї із земельних ділянок, переданої у приватну власність рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 року № 261-24-VI, яка у подальшому була поділена на дві земельні ділянки, на теперішній час є відповідач. Однак, як стверджує прокурор відведення у приватну власність вказаної земельної ділянки здійснено всупереч положень земельного та водного законодавства, з урахуванням чого остання (на цей час це дві ділянки) підлягає поверненню у власність Пірнівської сільської ради.

09.04.2025 року до суду найшла заява першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову.

У заяві прокурор в порядку забезпечення позову просить накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером :36:118:6005 площею 0,115 га, з кадастровим номером :36:118:6004 площею 0,005 га, які на праві власності належать ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а також заборонити проведення на вказаних земельних ділянках будь-яких робіт. На обґрунтування необхідності забезпечення позову прокурор посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі матиме негативні наслідки для дійсного власника спірних земельних ділянок у вигляді неможливості забезпечити право кожного громадянина на безперешкодний та безоплатний доступ до земель водного фонду. Також, посилався на те, що зазначені земельні ділянки після незаконного вибуття з комунальної власності вже ставали предметом купівлі-продажу земельних ділянок, на частину з них, навіть, накладався арешт нерухомого майна. Подальші угоди щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками на користь фізичних чи юридичних осіб можуть ускладнити розгляд справи через необхідність залучення інших осіб, або, навіть, пред`явлення нового позову, зміни судочинства, а також ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд прийшов до наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі справи встановлено, що на підставі рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.07.2013 року № 261-24-VI ряд громадян отримали у власність безоплатно для ведення індивідуального садівництва земельні ділянки на території с. Новосілки (в межах населеного пункту) Вишгородського району по 0,12 га кожному. Одну з вказаних земельних ділянок отримав ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішення за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0214 площею 0,12 га.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.07.2013 року № 7055 ОСОБА_2 відчужив право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 .

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2016 року № 319 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0214 набуто ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 здійснила поділ належної їй земельної ділянки з кадастровим номером :36:118:0214, внаслідок чого було утворено земельні ділянки з кадастровим номером :36:118:6005 площею 0,115 га та з кадастровим номером :36:118:6004 площею 0,005 га.

В подальшому, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:6005 на підставі договору дарування від 29.07.2019 року № 2493, а ділянку з кадастровим номером :36:118:6004 - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2022 року № 306.

Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16 та від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13 зробила правовий висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, доводи та обґрунтування позову, подані докази та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, а також ризику відчуження спірних земельних ділянок та можливості здійснення в будь-який момент реєстраційних дій щодо них, коли невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом арешту на земельні ділянки відповідача та забороною вчинення реєстраційних дій.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову у виді арешту і заборони реєстрації змін власника і статусу земельної ділянки, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки вказане майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Що стосується вимоги заяви про заборону будь-яких робіт на спірних земельних ділянках, то вказане на думку суду є недостатньо визначеним, недоведеним і стосується невизначеного способу дій, невизначеного кола осіб, виходить за межі позовних вимог і суті спору, що є невиправданим втручанням в права, свободи та інтереси власників майна, інших учасників цивільного обороту, виходить за межі предмету спору.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відтак до ухвалення рішення в цій справі слід вжити заходів для такого.

Матеріали справи не містять дані про можливе заподіяння збитків при застосуванні заходів забезпечення позову, а тому підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Доводи заяви позивача про це є слушними й обґрунтованими.

Крім того, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України також не встановлено.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову в цільній справі за позовом першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером :36:118:6005 площею 0,115 га та з кадастровим номером :36:118:6004 площею 0,005 га, які на праві власності належать ОСОБА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачі: Перший заступник керівника Київської обласної прокуратури (код , адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2); Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області (код , адреса: 07342, Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Спортивна, буд. 1).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, 09.08.2004 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова