КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2497/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Ахрамовича Яна Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Матвєєвої Ю. О.

від 12 серпня 2024 року

у цивільній справі № 761/31441/23 Шевченківського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_2 ,

ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 ,

третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві адміністрації

про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на частини житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві адміністрації про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на частини житлового будинку.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідачки ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, адвокат Ахрамович Я. І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу у якій вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ОСОБА_2 може реалізовувати свої права і приймати участь у даній справі через свого представника, а підрозділ, у складі якого перебуває ОСОБА_2 , не приймає участь у виконанні бойових завдань. Вважає, що судом не було враховано відповідні висновки Верховного Суду, а також порушено норми процесуального права, з огляду на що, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд до іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду. в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітами про доставку до електронного кабінету, на електрону пошту та поштовим повідомленням.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Якушова Н. Е., в інтересах ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції ухвалено законне і правомірне рішення на підставі поданих відповідачем доказів. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Зазначає, що до апеляційної скарги додано оригінал листа Про надання інформації від 12.06.2024 № 718 військової частини № НОМЕР_1 НГУ, відповідно до якої зазначено, що військова частина № НОМЕР_1 НГУ Національної гвардії України входить до складу Угрупування сил і засобів оборони міста Києва та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконує завдання з охорони та оборони важливих державних об`єктів, визначених пунктами 1, 6, 8, 12-15 Переліку ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності, важливих державних об`єктів, що підлягають охороні Національною гвардією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що представником відповідачки надано копію листа військової частини № НОМЕР_1 НГУ, відповідно до якої зазначено, що військова частина № НОМЕР_1 НГУ Національної гвардії України входить до складу Угрупування сил і засобів оборони міста Києва та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконує завдання з охорони та оборони важливих державних об`єктів, визначених пунктами 1, 6, 8, 12-15 Переліку ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності, важливих державних об`єктів, що підлягають охороні Національною гвардією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року. Матеріали справи містять довідку військової частини № НОМЕР_1 НГУ, відповідно до якої ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_1 з 03.09.2013.

Оскільки, стороною відповідача були надані докази перебування відповідачки на військовій службі у військовій частині, судом першої інстанції під час розгляду клопотання було встановлено, що відповідачка має намір бути допитаною не тільки як свідок, але і як сторона, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей, до яких позивач також висуває позовні вимоги, що є обов`язковою підставою для зупинення у справі провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України може бути застосована судами під час вирішення питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2024 року у справі № 484/40/21 (провадження № 61-4547св23), від 05 грудня 2024 року № 285/7724/23 (провадження № 61-11221св24) і ця практика є незмінною.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу, що підтверджується довідкою військової частини № НОМЕР_1 НГУ. Із змісту довідки № 821 від 10.10.2023 вбачається, що відповідачка перебуває на військовій службі із 03.09.2013 (а. с. 206, т. 1).

Відповідно до змісту листа Про надання інформації від 12.06.2024 № 718, військова частина № НОМЕР_1 НГУ Національної гвардії України входить до складу Угрупування сил і засобів оборони міста Києва та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконує завдання з охорони та оборони важливих державних об`єктів, визначених пунктами 1, 6, 8, 12-15 Переліку ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності, важливих державних об`єктів, що підлягають охороні Національною гвардією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року.

Отже, на час постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі, матеріали справи містили чітку інформацію про перебування ОСОБА_2 у військовій частині № НОМЕР_1 НГУ Національної гвардії України, яка входить до складу Угрупування сил і засобів оборони міста Києва та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконує завдання з охорони та оборони важливих державних об`єктів, визначених пунктами 1, 6, 8, 12-15 Переліку ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності, важливих державних об`єктів, що підлягають охороні Національною гвардією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що конструкція норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі за цією підставою, при цьому, незалежно від наявності у сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників.

Закон зазначає, що не допускається зупинення провадження у певних категоріях справ, що стосуються інтересів дитини, або якщо відсутня сторона веде справу через представника (частини друга, третя статті 252 ЦПК України), однак ці положення не стосуються тих випадків, коли суд зобов`язаний зупинити провадження згідно з вимогами статті 251 ЦПК України.

Таким чином, обставини, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про зупинення провадження свідчать про наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, скаржнику надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ахрамовича Яна Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Є.П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко