Справа № 357/5173/25
Провадження № 2-о/357/215/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21.04.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні заявника

В С Т А Н О В И В:

1. У квітні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Дослідивши матеріали заяви на предмет дотримання процесуального законодавства під час звернення до суду, суд приходить до висновку про те, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Тому, при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ст.175, ст.177, ст.185 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

За правилами ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

2. В обґрунтування вимог про встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника той посилається на Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року.

При цьому, заявник робить висновок про те, що рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст.315 ЦПК України є документом, що підтверджує право на відстрочку, та прямо вимагається Порядком як документ, що подається разом з заявою про відстрочку від призову під час мобілізації.

Утім, заявник зазначає в заяві у якості заінтересованої особи лише ОСОБА_2 , не обґрунтовуючи яким чином рішення у справі може вплинути на її права та інтереси, та не зазначає ані Міністерство оборони України, ані інший орган державної влади, які, виходячи із змісту заяви, мають бути належною заінтересованою особою.

3. Відповідно до пункту 3 Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, який міститься в додатку №5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, зокрема, рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до статті 315 ЦПК України підтверджує, підтверджує право на відстрочку жінок та чоловіків, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Проте, у своїй заяві заявник посилається на перебування у нього на утриманні не трьох, а двох дітей.

4. Як зазначалося, за правилами ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено не лише який факт заявник просить встановити, а й з якою метою.

Всупереч наведеній нормі процесуального права, заява не містить чіткого зазначення мети встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника. До відповідного висновку суд може лише самостійно дійти внаслідок аналізу норм права та переліку фактичних обставин, які викладені в тексті заяви, що не відповідає імперативним вимогам закону.

5. У тексті заяви заявник посилається на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2022 року у справі №357/5397/22 та зазначає вказане рішення в додатках (пункт 4).

Але, приєднаний до заяви документ не є копією рішення суду, а є його знеособленою роздруківкою із ЄДРСР, яка не містить відомостей щодо сторін та не містить відмітки про набрання законної сили у встановленому правилами діловодства порядку.

6. Заявником також не сплачено судовий збір, розмір якого відповідно до Закону України «Про судовий збір» для фізичних осіб за подання до суду заяв у справах окремого провадження складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. (3028,00 грн. х 0,2).

7. Суд роз`яснює заявнику, що на виконання вимог ст.175 ЦПК України та для реалізації приписів ст.190 ЦПК України він має зазначити у заяві наступні актуальні відомості щодо всіх заінтересованих осіб: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

8. Таким чином, заявником не конкретизовано мету подання заяви, не в повному обсязі визначено та обґрунтовано коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, не обґрунтовано посилання на наведений вище підзаконний акт (Порядок) та не сплачено судовий збір. Задля відкриття провадження у даній справі вказані недоліки та суперечності слід усунути.

9. За правилами ч.1, ч.2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

В ухвалі зазначаються недоліки, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

10. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні заявника залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. П. Цукуров