Справа № 367/1545/25
Провадження №2/367/3236/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Тараненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (надалі за текстом Позивач, Кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі за текстом Відповідач, Позичальник) було укладено Договір про надання кредиту № 7033799 (надалі за текстом Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору Визначення понять і термінів, які містяться у цьому Договорі (п. 2.13. Правил), тлумачаться відповідно до цього Договору та розділу 2 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит» (далі Правила), що розміщені на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил Сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного Договору відповідно до п. п. 1.3., 1.7., 3.1. Договору Кредитодавець 25.04.2024 року перерахував на картковий рахунок Позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 11 300,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 27.10.2024 року (включно). Пунктом 1.7 Договору визначено порядок Нарахування Процентів за користування кредитом. У разі неналежного виконання Графіку платежів настає Умова дострокового виконання Зобов`язань за Договором (п. 2.46. Правил), у зв`язку з чим частина Основної суми кредиту та проценти за користування кредитом за Базовий період визнаються простроченими, а Позичальник має сплатити всю Заборгованість (п. 2.17. Правил) за Договором.

Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав кредит Відповідачу у розмірі, передбаченому умовами Договору, шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 08.01.2025 року.

30.04.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору, зокрема: «1. Сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., (далі - Договір) до 10.05.2024 р. (включно). 2. На дату укладення цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані Проценти за користування кредитом з 25.04.2024 р. до 30.04.2024 року у розмірі 954,85 грн. та плату (штраф) за зміну умов Договору у розмірі 0,00 грн. 3. Відповідно до п. 1.7.3., 3.1., 5.3., 5.5. Договору та умов цієї Додаткової угоди за Загальними умовами кредитування: 3.1. Встановити подовжений Базовий період з 01.05.2024 року до 10.05.2024 року (включно); нараховувати протягом подовженого Базового періоду Проценти за користування кредитом за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,50 % за один день користування Кредитом. 3.2. На підставі п. 3.1. цієї Додаткової угоди, змінити Спеціальний період з 11.05.2024 року до 06.11.2024 року (включно), у якому нараховуються Проценти за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою у розмірі 2,5 % за один день користування Кредитом. 3.3. Змінити Кінцеву дату виконання Договору - 06.11.2024 року (включно), після спливу якої здійснюється нарахування пені за один день прострочення виконання Зобов`язання - 0% та компенсації у розумінні ст. 625 ЦК України у розмірі 100 % річних від Основної суми кредиту, але не більше 50 % від вартості кредиту відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

10.05.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору, зокрема: «1. Сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., (далі - Договір) до 09.06.2024 р. (включно). 2. На дату укладення цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані Проценти за користування кредитом з 25.04.2024 р. до 10.05.2024 року у розмірі 2 648,20 грн. та плату (штраф) за зміну умов Договору у розмірі 0,00 грн. 3. Відповідно до п. 1.7.3., 3.1., 5.3., 5.5. Договору та умов цієї Додаткової угоди за Загальними умовами кредитування: 3.1. Встановити подовжений Базовий період з 11.05.2024 року до 09.06.2024 року (включно); нараховувати протягом подовженого Базового періоду Проценти за користування кредитом за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,50 % за один день користування Кредитом. 3.2. На підставі п. 3.1. цієї Додаткової угоди, змінити Спеціальний період з 10.06.2024 року до 06.12.2024 року (включно), у якому нараховуються Проценти за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою у розмірі 2,5 % за один день користування Кредитом. 3.3. Змінити Кінцеву дату виконання Договору - 06.12.2024 року (включно), після спливу якої здійснюється нарахування пені за один день прострочення виконання Зобов`язання - 0% та компенсації у розумінні ст. 625 ЦК України у розмірі 100 % річних від Основної суми кредиту, але не більше 50 % від вартості кредиту відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

09.06.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору, зокрема: 1.7. Нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1.7.1 На дату укладення Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані Проценти за користування кредитом на Основну суму кредиту з 25.04.2024 р. до 09.06.2024 року у розмірі 7 720,31 грн. та плату за подовження Базового періоду, Строку дії Договору та зміну Кінцевої дати виконання Договору у розмірі 0,00 грн. 1.7.1.1. Сторони дійшли згоди подовжити Базовий період за Договором до 09.07.2024 року (включно). 1.7.2. За Загальними умовами кредитування (п. 2.18. Правил) на період подовження Базового періоду, Строку дії Договору та зміну Кінцевої дати виконання Договору процентні ставки складають: в Базовий період протягом 30 календарних днів з 10.06.2024 року до 09.07.2024 року (включно) у розмірі 1,50 % за один день користування Кредитом (Акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.44. Правил) протягом 400 календарних днів з 10.07.2024 року до 13.08.2025 року (включно) у розмірі 1.5% за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.38. Правил)). Відповідно до п. 3.1. Додаткової угоди Сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.45. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору 25.04.2024 року до Кінцевої дати виконання Договору 13.08.2025 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору, у тому числі сплати Заборгованості. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію з Дати погашення кредиту (п. 2.11. Правил). Строк, на який надається кредит дорівнює Строку дії Договору, але погашення має відбуватись відповідно до Графіку платежів та іншим умовам Договору.

Відповідач, починаючи з 10.07.2024 року порушив виконання взятих ним зобов`язань за Договором та Додатковою угодою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.01.2025 року не погашена та має відображення у Детальному розрахунку заборгованості.

Відповідач, з урахуванням здійснених ним платежів, станом на 30.01.2025 року має заборгованість 46 773,18 грн., яка складається з наступного: - 8 715,35 грн. залишок заборгованості за сумою кредиту; - 32 422,16 грн. залишок заборгованості по процентам за користування кредитом. - 5 635,68 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до п.5.3. Додаткової угоди від 09.06.2024 р.

У зв`язку з вищевикладеним, просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за Договором про надання кредиту № 7033799 від 25 квітня 2024 року станом на 30.01.2025 року у загальній сумі 46 773,18 грн., яка складається з наступного: 8 715,35 грн. - залишок заборгованості за сумою кредиту; 32 422,16 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 635,68 - заборгованість за штрафом відповідно п.5.3. Додаткової угоди від 09.06.2024 р. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.03.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 10.00 годин 21.04.2025 року.

Ухвалою суду від 10.03.2025 витребувано з АТ "Універсал Банк" (, адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) підтвердження зарахування з 25.04.2024 року по 28.04.2024 року грошових коштів у розмірі 11300,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (номер транзакції НОМЕР_3 ).

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Так, в поданому представником відповідача адвокатом Василець М.С відзиві на позовну заяву, сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити за недоведеністю та необгрунтованістю. Вказує про те, що матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують виконання ТОВ «Алекскредит» умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника. Крім того, зазначає про те, що ОСОБА_1 було нараховано штраф відповідно до п.5.3. додаткової угоди від 09.06.2024 року у розмірі 5 635,68 грн. Однак, таке нарахування є неправомірним з огляду на наступне: в матеріалах справи відсутні сторінки додаткової угоди від 09.06.2024; додані до позовної заяви копії додаткових угод не містять підпису Відповідача та не були надані йому для ознайомлення. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що штраф нараховувався Позивачем з 29 серпня 2024 року, що суперечить вимогам закону.

Також звертає увагу на те, що досліджені додатки до позовної заяви свідчать про те, що визначений розмір до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором включає період, який виходить за межі строку кредитування.

Також звертає увагу, що 24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.» Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, ТОВ «Алекскредит» нараховувало відсотки за користування кредитом за денною процентною ставкою, що не відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування». Позивач мав застосувати денну процентну ставку в наступних розмірах: з 25.04.2024 по 18.08.2024 1,5 % (11 300 * 1,5% * 115 днів = 19 662 грн.) з 19.08.2024 по 27.10.2024 1 % (11 300 * 1% * 70 днів = 7 910 грн.). Зазначає також, що розмір заборгованості за відсотками є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Позивач зазначив, що загальна сума заборгованості за договорами складає 46 773,18 грн., з яких: - 8 715,35 грн. сума заборгованості за кредитом (тілом); - 32 422,16 грн. сума заборгованості за відсотками; - 5 635,68 грн. сума заборгованості за штрафом. Заборгованість за відсотками більш ніж в три рази перевищує заборгованість за тілом кредиту. Звертає увагу, що Відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Алекскредит», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. Тому укладення договору перетворюється на непомірний тягар для Відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які Відповідач не міг оцінити належно.

Так, заявлена Позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 32 422,16 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 8 715,35 грн. за договором № 7033799, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

10.03.2025 до суду від представника позивача надходила відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Щодо ненадання належних доказів, які б свідчили про перерахування Відповідачу кредитних коштів. Перерахування кредитних коштів здійснюється Товариством через фінансові компанії, які надають послуги з переказу та зарахування коштів, в тому числі без відкриття рахунків (далі - платіжні системи) на підставі укладених із ними договорів. Товариством було укладено договори з платіжними системами (ТОВ ФК «Контрактовий дім» або ТОВ «ФК «Елаєнс» та іншими) для отримання послуг, зокрема щодо переказу кредитних коштів на платіжні картки позичальників Товариства. На підставі укладених договорів Товариство перераховує платіжній системі грошові кошти, які в подальшому, за ініціюванням Товариства, будуть перераховані платіжною системою через Банк-еквайр на платіжні картки позичальників, які останні зазначили під час оформлення заявки про надання кредиту у розділі «Інформація про картку».

Щодо нарахування відсотків за договором. Позивач звертає увагу, що згідно Детального розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, розрахунок заборгованості здійснений відповідно до умов Договору, додаткових угод та чинного законодавства, зокрема, залишок заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 32 422,16 грн. розраховано до 30.01.2025 року, тобто в межах строку дії Договору. Відповідач не погоджується із нарахуванням заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 32 422,16 грн., вважає їх нарахування несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Зазначають про те, що дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого невиконання умов договору або визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Позивач звертає увагу на те, що відповідно до п. 9.2. Договору Позичальник, уклавши договір підтвердив, що він ознайомлений з умовами Договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Відповідно до п. 9.5. Позичальник, підписуючи Договір, підтверджує, що він: п. 9.5.4. Усвідомлює та підтверджує, що умови Договору та Правил йому зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими; 9.5.9. Отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; 9.5.11. Ознайомлений та повідомлений про свої права, згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про захист персональних даних»; 9.5.12. Отримав від Кредитодавця до укладення Договору необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію з дотриманням вимог чинного законодавства України, що забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання та свідомого і компетентного вибору. - 9.5.14. Підтверджує, що ознайомлений з порядком обрання умов кредитування, та в повному обсязі їх розуміє і погоджується з ними. 9.5.15. Усвідомлює всі наслідки неналежного виконання умов Договору, виникнення Заборгованості та настання Умови дострокового виконання Зобов`язань за Договором. Із змісту наведених пунктів укладеного між сторонами Договору, видно, що Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією, передбаченою чинним законодавством України на дату укладення Договору. Розмір відсотків за користування кредитними коштами та строки кредиту сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому в статті 627 ЦК України. Таким чином, до підписання Договору Позичальнику була надана вся інформація про умови кредитування, які відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.

Заявлені позивачем до стягнення проценти у розмірі 32 422,16 грн., є процентами у розумінні частини першої статті 1048 ЦК України та не є платежами, які підлягають стягненню за порушення виконання зобов`язання у розумінні частини 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо нарахування заборгованості за штрафом у сумі 5 635,68 грн. Відповідно до п. 5.3. Додаткової угоди від 09.06.2024 року. Пунктом 5.3. Договору встановлено нарахування штрафу за неналежне виконання умов Договору, що здійснюється в перший день такого неналежного виконання умов Договору у розмірі 300% від суми неналежно виконаного Зобов`язання, але не більше, ніж зазначено в п. 5.3.2. Договору. Нарахування штрафу є правом Кредитодавця, а не обов`язком. Кредитодавець, без погодження з Позичальником, може на свій розсуд зменшити розмір нарахування штрафу за Договором. Відповідно до п. 5.3.2. з урахуванням положень ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» максимальна сума Неустойки: за Договором, сума кредиту за яким не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, не може перевищувати подвійної суми кредиту, зазначеної в п. 1.3. Договору. Максимальна сума неустойки не може бути збільшена за домовленістю сторін; - за Договором, сума кредиту за яким перевищує розмір мінімальної заробітної плати, не може перевищувати половини суми кредиту, зазначеної в п. 1.3. Договору. Максимальна сума неустойки не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 5.3.3. неустойка нараховується на договори про надання кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України № 3498-IX. 24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX, яким внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». З метою забезпечення дотримання фінансовими установами вимог Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг від 22.11.2023 № 3498-IX Національним Банком України у листах № 14-0004/3433 від 15.01.2024 року та №14-0004/12907 від 19.02.2024 року надані роз`яснення щодо виконання окремих вимог Закону № 3498- IX. Так, Законом № 3498-IX внесені зміни, зокрема до пункту 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування (далі Закон про споживче кредитування), відповідно до змісту якого у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону про споживче кредитування. Водночас встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Також, на підставі Закону № 3498-IX було виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону про споживче кредитування. При цьому, відповідно до частини другої статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Також, частиною третьою статті 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У преамбулі Закону України Про споживче кредитування передбачено, що цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, тобто його норми є спеціальними, які регулюють правовідносини за договорами про надання споживчого кредиту. Зазначають про те, що положення пункту 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону про споживче кредитування не застосовуються до договорів споживчого кредиту, які укладатимуться після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 24.01.2024 року. Отже, враховуючи викладене, на Договір, укладений із Відповідачем 25.04.2024 року зі змінами викладеними у додатковій угоді від 09.06.2024 року, вимога пункту 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» не поширюється. Таким чином, нарахування штрафу за укладеним із Відповідачем Договором є правомірним та таким, що відповідає чинному законодавству України. Враховуючи викладене, вказують про те, що твердження Відповідача є безпідставним та необґрунтованим.

Виходячи з викладеного, ТОВ «Алекскредит» просить задовільнити позовні вимоги ТОВ Алекскредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового розгляду справи в судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи від сторони відповідача не надходило. У поданому відзиві представник відповідача просила розгляд справи здійснити без участі відповідача та його представника.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов?язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами.

Судом встановлено, що 25 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 7033799.

Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил.

Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил Сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

На підставі укладеного Договору відповідно до п. п. 1.3., 1.7., 3.1. Договору Кредитодавець 25.04.2024 року перерахував на картковий рахунок Позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 11 300,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 27.10.2024 року (включно).

Зазначене стверджується листом АТ «Універсал банк» від 04.04.2025 №БТ/Е-2258, згідно якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 .

25.04.2024 було зарахування коштів у розмірі 11300,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 . Кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому інформація щодо відправника у банку відсутня.

30.04.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору.

10.05.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору.

09.06.2024 р. між Сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту № 7033799 від 25.04.2024 р., відповідно до якої було змінено умови Договору.

Відповідач порушив виконання взятих ним зобов`язань за Договором та Додатковою угодою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.01.2025 року не погашена та має відображення у Детальному розрахунку заборгованості.

Відповідач, з урахуванням здійснених ним платежів, станом на 30.01.2025 року має заборгованість 46 773,18 грн., яка складається з наступного: - 8 715,35 грн. залишок заборгованості за сумою кредиту; - 32 422,16 грн. залишок заборгованості по процентам за користування кредитом. - 5 635,68 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до п.5.3. Додаткової угоди від 09.06.2024 р.

Зазначені обставини стверджуються копією Договору про надання кредиту №7033799 від 25.04.2024, копією додаткової угоди від 09.06.2024 року, копією додаткових угод від 30.04.2024 року та 10.05.2024 року, копією Паспорту споживчого кредиту, детальним розрахунком заборгованості.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов?язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» () заборгованість за Договором про надання кредиту № 7033799 від 25 квітня 2024 року станом на 30.01.2025 року у загальній сумі 46 773,18 грн., яка складається з наступного: 8 715,35 грн. - залишок заборгованості за сумою кредиту; 32 422,16 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 635,68 - заборгованість за штрафом відповідно п.5.3. Додаткової угоди від 09.06.2024 р.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» () сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.В. Мерзлий