Провадження №: 2/336/1706/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

14.02.2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач перебував з його донькою у шлюбу. Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як зазначає позивач, життя його доньки та відповідача не склалося, та 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла донька позивача ОСОБА_4 . Після смерті доньки, онук позивача залишився проживати разом з ним. Батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, не цікавився його життям, вихованням та утриманням дитини не займався. Піклуванням, матеріальним забезпеченням та вихованням дитини займається дідусь. Позивач зазначає, що батько з дитиною не спілкується з 2015року. Востаннє позивач бачив відповідача на похоронах доньки, але він навіть не цікавився сином. 10.08.2022 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги ОСОБА_1 , були задоволені частково позовні вимоги та позбавлено батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Запорізької міської ради від 21.10.2022 року № 374/1, про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 , надано статус позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 01.11.2022 року № 374 про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 : встановлено опіку та призначено ОСОБА_1 , опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначено місце проживання підопічної дитини разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.0.2024 року було відкрито провадження у справі.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього. Відправленні документи повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2015 року № 336/1542/15-ц пр.2/336/1206/2015 було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07.06.2002 року Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 349.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 .

10.08.2022 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги ОСОБА_1 , були задоволені частково та позбавлено батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Запорізької міської ради від 21.10.2022 року № 374/1, про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 , надано статус позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 01.11.2022 року № 374 про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 :

- встановлено опіку та призначено ОСОБА_1 , опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначено місце проживання підопічної дитини разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 19.01.2022 року ВП № 49770846 було закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 336/1744/15-ц, у зв`язку зі смертю стягувача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексі України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини . Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини . Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання онука, суд враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст.141ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України«Про судовий збір» від08.07.2011року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2025 року.

Керуючись ст. 12, 76-81, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо такі відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 18.04.25