Провадження №2/635/2312/2025
УХВАЛА

10 квітня 2025 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Загайко Г.Я.,

представника позивача адвоката Гафич О.І.,

представника відповідача адвоката Васильєва Є.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яким просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :00:003:0077, автомобіль марки (моделі) Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; розділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :00:003:0077, автомобіль марки (моделі) Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; визнати за відповідачем право власності на квартиру АДРЕСА_3 ;стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судвоого збору та на професійну правничу допомогу

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.11.2019 справу прийнято до розгляду в провадження судді Пілюгіної О.М.

Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передану за підсудністю відповідно акту приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2023 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.10.2023 справу прийнято до розгляду в провадження судді Даниленко Т.П. та призначено за правилами за загального провадження в підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.07.2024 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя до розгляду з основним позовом.

До суду надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом про витребування доказів, в якому просив витребувати з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» інформацію про те, чи погашено заборгованість за договором іпотеки від 01.10.2018, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , а також інформацію про те, чи закрито кредитну лінію за договором № 0, № 0 від 01.10.2008, оскільки вказані відомості сторона позивача самостійно не може отримати.

В підготовчому судовому засіданні адвокат Гафич О.І. підтримав клопотання про витребування доказів та просив його задовольнити з обставин викладеним в ньому.

Представник відповідача Васильєв Є.О. заперечував проти вказаного клопотання, оскільки в матеріалах справи вже міститься довідка АТ «Укрсиббанк» від 10.09.2020, видана ОСОБА_2 , якою підтверджено, що договір про надання споживчого кредиту №0 від 01.10.2008 припинено у зв`язку з виконанням Боржником усіх зобов`язань у повному обсязі належним чином, а саме: погашено основного боргу 135 000,00 дол.; погашено відсотків 98 335,83 дол.; загальна сума-233 335,83 дол. Цей факт сторонами не спростовується.

Суд розглянувши клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних обставин щодо неможливості самостійного отримання позивачем доказів у справі, які зазначені в клопотанні, тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи вважає за необхідне клопотання про витребування доказів задовольнити.

Крім того, до суду надійшла заява представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом про забезпечення позову, в якому просив застосувати до набрання чинності рішенням суду у даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, заходи забезпечення позову шляхом заборони Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, яка утворена при Русько-Тишківській сільській раді здійснювати виплату коштів, які виділені на компенсацію знищеного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти вказаного клопотання, оскільки у поданій заяви про забезпечення позову у справі про поділ майна подружжя відсутнє обґрунтування підстав для забезпечення позову, які передбачені ч.2 ст. 149 ЦПК України: зі змісту поданої заяви неможливо встановити, які незастосування судом конкретних запропонованих стороною заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , з урахуванням змін та доповнень, слідує, що предмет позову становить поділ майна, набутого подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Питання щодо відшкодування шкоди, завданої нерухомому майну завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України не належить до предмету спору.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів відповідача. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що питання про відшкодування шкоди, завданої нерухомому майну завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України не належить до предмету спору у даній справі. Органи які уповноважені визначати розмір компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України не є учасниками цієї справи. Спір з цими органами щодо визначення розміру компенсації такого майна на даний час відсутній.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які ним заявлено, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Клопотання про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства «Укрсиббанк» інформацію про те, чи погашено заборгованість за договором іпотеки від 01.10.2018, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також інформацію про те, чи закрито кредитну лінію за договором № 0, № 0 від 01.10.2008.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя Т.П.Даниленко