Справа № 752/7521/25
Провадження № 2/752/5319/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ейс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №134087 від 13.03.2024 у розмірі 11 476,73 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01.04.2025 позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Як зазначалось в ухвалі позивачу надано строк для усунення недоліків не більше ніж сім днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу суду доставлено до електронного кабінету позивача та представника позивача 04.04.2025 о 04:40:06 годині, про що свідчать довідки про доставку електронного документа, що містяться в матеріалах справи.

Тобто з огляду на зазначене, враховуючи що ухвала надійшла до електронного кабінету до 17:00, днем отримання ухвали вважається 04.04.2025, граничний строк для усунення недоліків даної позовної заяви з урахуванням семиденного строку на усунення недоліків - 11.04.2025.

Станом на 11.04.2025 недоліки позовної заяви усунено не було.

Разом з цим, 14.04.2025 через "електронний суд" представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій представник вказує на те, що в строк до 11.04.2025 усунути недоліки не виявилось можливим через технічні роботи на сервері "Електронний суд", через що заява на усунення недоліків з додатками подається до суду із запізненням.

Відповідно до заяви, позивач не звертається до суду із клопотанням про продовження або поновлення процесуального строку на виконання вимог зазначеної ухвали суду.

Згідно змісту ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 127 ЦПК України).

Так, з врахуванням положень ч. 1 ст. 127 ЦПК України, а також мотивів викладених у клопотанні стосовно поновлення строку на виконання ухвали суду, зокрема щодо перебування відповідального співробітника банку на лікарняному, не є поважною причиною пропуску строку на усунення недоліків заяви.

Ухвала суду була направлена позивачу в його електронний кабінет 04.04.2025, що не позбавляло його можливості в строк визначений в ухвалі суду усунути вказані недоліки позову. Крім того, позивач не позбавлений можливості цікавитись розглядом своєї справи та в тому числі і про ухвалені процесуальні документи у даній справі.

З моменту доставки ухвали суду до електронного кабінету пройшло достатньо часу для усунення недоліків заяви. В той же час, посилання позивача на проведення технічних робіт на сервері "Електронний суд", не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Крім цього, при дослідженні додатків до заяви на усунення недоліків, а саме опису вкладення у цінний лист про направлення відповідачу копії позовної заяви з попредеметним зазначенням додатків, суддею встановлено, що на пошту позивач звернувся саме 14.04.2025, тобто вже з пропуском встановленого судом строку, що спростовує доводи позивача, що ним вживались заходи щодо усунення недоліків позовної заяви у межах строків, визначених ухвалою суду.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, враховуючи, що суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку на усунення недоліків позову, суд вбачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

В той же час, варто зазначити, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом.

При цьому, позивачу слід роз`яснити, що він не позбавлений можливості повернути собі сплачений судовий збір у разі зверненні до суду з відповідним клопотанням. Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ейс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стати підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А.В. Слободянюк