Справа № 950/534/25
Провадження № 2/950/336/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, у приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лебединської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (через представника) звернулась до суду з позовом до Лебединської міської ради Сумської області у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2016 ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла позивачу земельні ділянки площею 2,82 га, 2,3003 га та 0,5190 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лебединської міської ради. Після оформлення заповіту, в листопаді 2016 року, ОСОБА_2 виїхала до доньки в російську федерацію, де померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували смерть заповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її смерті.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 01.11.2024 у справі № 950/2700/24 встановлено факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Людиново, Калузької області, російської федерації.

У подальшому позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак останній відмовив у видачі такого свідоцтва з огляду на пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач, зазначаючи про поважність причин пропуску такого строку указує на те, що смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на території російської федерації. Про її смерть стало відомо лише в травні 2024 року в ході телефонної розмови. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_1 з родичами з росії не спілкувалася.

Також зазначає, що з 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан. Законом України зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах з 24.12.2022 у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь.

Починаючи з 24.12.2022 документи, видані на території російської федерації, потребували попередньої легалізації у визначеному російським законодавством порядку. Внаслідок збройного конфлікту між Україною та російською федерацією дипломатичні відносини були розірвані, кордони закриті, поштовий обіг між державами відсутній. Зазначене позбавило позивача можливості отримати оригінал чи дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , та призвело до необхідності звертатись до суду для встановлення відповідного факту.

Лебединська міська рада Сумської області відзиву на позов не подала.

Ухвалою від 25.02.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 17.03.2025 судом закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в ході підготовчого провадження позовні вимоги підтримала, подала до суду заяву у якій справу просила розглядати без її участі та участі представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання у якому проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив розглядати без його участі.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Людиново, Калузької області, російської федерації померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6 зворот. стор.).

При цьому факт смерті було встановлено рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 01.11.2024 у справі № 950/2700/24 (а.с. 27-28).

Зокрема суд встановив факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Людиново, Калузької області, російської федерації.

Постановлячи зазначене рішення, суд дослідив свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та врахував що 23.12.2022 набрав чинності Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993», яким у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено дію указаної Конвенції та Протоколу до неї. З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами Російської Федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. 01.11.2016, яким заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельні ділянки площею 2,82 га, площею 2,3003 га та площею 0,5190 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лебединської міської ради Сумської області. Заповіт зареєстровано у реєстрі за № 3311 (а.с. 7, 8).

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-СМ № 031889, виданого 16.03.2001, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,82 га на території Лебединської міської ради (а.с. 10).

Відповідно до довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 30.01.2025 № 77/08.1-10 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстрованих осіб не було (а.с. 8 зворот. стор.).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, зазначене у заповіті від 01.11.2016.

Однак, постановою від 30.01.2025 державний нотаріус Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. відмовила ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто з указаного моменту відкрилася спадщина. Однак, факт смерті було встановлено рішенням суду від 01.11.2024, а зареєстровано Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції лише 28.01.2025.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який діє до тепер. Згідно із заявою Міністерства закордонних справ України від 24.02.2022, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з російською федерацією.

23.12.2022 набув чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 № 2783-IX.

Відповідно до Закону, керуючись положеннями ст. 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, ст. 24 Закону України «Про міжнародні договори України», зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Керуючись положеннями ст. 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», вирішено вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162).

Таким чином у ОСОБА_1 були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки про факт смерті позивач дізналась лише у травні 2024 року, ОСОБА_2 померла на території російської федерації із якою припинено дипломатичні відносини, а для реєстрації факту смерті заповідача за законодавством України, позивач була змушена звернутись до суду. Суд вважає такі обставини поважними.

Згідно з п.п. «ґ» п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Фактично ОСОБА_1 не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, оскільки факт смерті було встановлено зі спливом майже двох років, а зареєстровано 28.01.2025.

Таким чином строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустила з поважних причин, а тому суд вважає за необхідне визначити їй додатковий строк.

За викладених вище обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Лебединської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.04.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП