Провадження № 2/344/606/25
У Х В А Л А

15 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання - Комуніцької НВ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника адвоката Футерко Василя Любомировича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною та встановлення порядку його участі у вихованні , -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 представник позивача, діючи в інтересах позивача, звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення порядку участі у вихованні, зазначено відповідний спосіб участі, зокрема зустрічей, відпочинку без присутності матері.

Після стадії, дослідження письмових доказів у справі, 14.04.2025 представник позивача адвокат Футерко В.Л. звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_4 супроводжувати дитину ОСОБА_3 до психолога ОСОБА_5 для зустрічей з батьком ОСОБА_1 у м. Гданську Республіка Польща, не рідше як 1 раз на тиждень, без присутності будь-яких осіб.

В обґрунтування заяви зазначено, що 04.04.2025 позивач надіслав відповідачу електронного листа, в якому запропонував їй для налагодження психологічного стану дитини та стосунків з батьком долучити дитячого психолога, вказавши на кандидатуру психолога ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач листом нагадав відповідачу про зазначену пропозицію. Однак, жодної відповіді не отримав. 09.04.2025 листом намагався з`ясувати у відповідача, який психолог займався з дитиною. Відповідач, вказала, що не бажає з ним спілкуватись, запропонувала комуні кувати через адвоката.

З метою запобіганню втраті емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними на період розгляду справи в суді, який може бути тривалим.

10.04.2025 представник позивача звернувся до адвоката Мули Х.О. з електронним листом, однак станом на 14.04.2025 на 09 год. жодної відповіді не надходило.

Позивач та його представник у судовому засіданні заяву підтримали.

Відповідач та ї представник заперечили відносно заяви, оскільки відповідач не бачить такої потреби. Вона не зможе заставити дитини йти до психолога.

Вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку :

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення цивільного позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини(періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Частиною 2 ст.141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 статті 157 цього Кодексу. За нормами ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Вирішення батьками питань щодо виховання дитини врегульовано ст. 157 СК України, нормами якої передбачено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Нормами ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» встановлюється право дитини на контакт з батьками, які проживають окремо. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Позивач, представник просять забезпечити позов шляхом зобов`язання ОСОБА_4 супроводжувати дитину ОСОБА_3 до психолога ОСОБА_5 для зустрічей з батьком ОСОБА_1 у м. Гданську Республіка Польща, не рідше як 1 раз на тиждень, без присутності будь-яких осіб.

Слід зазначити, що таку заяву, сторона позивача подала після поставленого на обговорення судом питання про з`ясування думки дитини ( бути заслуханою, почутою), після дослідження всіх письмових матеріалів справи та можливості завершення розгляду такої. Проти з`ясування безпосередньої думки дитини у межах розгляду даної справи, позивач заперечив, посилаючись на те, що таке буде травмуючим.

Як вже зазначалось судом, при розгляді попередньо поданих заяв представником позивача, було зазначено питання можливості зустрічі батька із дитиною на території інших держав не може бути вирішене виключно на підставі норм національного законодавства в межах забезпечення позову.

Також, суду не надано відомостей, чи також дитина володіє польською мовою, чи навпаки психолог володіє українською мовою.

У кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Так, у випадку збереження емоційного контакту малолітньої дитини з їх батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком (правова позиція сформульовану Верховним Судом у постановах від 04 квітня 2018 року у справі №344/16653/16-ц (провадження № 61-1153св17), від 18 листопада 2020 року у справі №127/31828/19 (провадження № 61-10859св20) та від 17 травня 2021 року у справі №761/25101/20 (провадження № 61-1092св21).

Разом з тим, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Також, необхідними умовами для можливості задоволення даної заяви про забезпечення позову є доведення стороною позивача необхідності таких зустрічей з саме з зазначеним психологом за умов перебування обох батьків.

На підставі наведеного та враховуючи те, що для вирішення питання про можливість задоволення даної заяви про забезпечення позову без відомого графіку роботи психолога, того, що дитина навчається, відсутні відомості про володіння мовами, а також те, що потреби дитини, мають першочергове значення при регулюванні сімейних правовідносин; за таких обставин наразі в суду відсутні достатні підстави та відомості, необхідні для задоволення даної заяви про забезпечення позову, що не перешкоджає заявнику повторно звернутись до суду із аналогічною заявою, усунувши наведені недоліки цієї заяви.

Керуючись ст.149-155,157,353,354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У заяві представника заявника адвоката Футерко Василя Любомировича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.