РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/5512/24

Провадження № 22-ц/4815/283/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Боймиструка С.В.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна"до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ТзОВ "ФК "Фінтраст Україна" звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості в розмірі 33660 грн, та судових витрат по справі, що складаються із судового збору 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 02.10.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний Договір № 4863415 про надання споживчого кредиту.

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідач здійснював оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 10 днів і так до 01.12.2021 з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

01.12.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором ,18 квітня 2023 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", як клієнтом, та ТОВ "ФК"ФІНТРАСТ УКРАЇНА", як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором згідно Витягу з реєстру боржників, щодо відповідача.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомило відповідача.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12000 грн - тіло кредиту та 21660 грн - нараховані проценти, всього 33660 грн.

Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" заборгованість у розмірі 33660 (тридцять три тисячі шістсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, прийнявши до розгляду недопустимі й неналежні докази. Позивач не довів існування укладеного кредитного договору та факту надання кредитних коштів відповідачу: відсутні оригінал договору, належні електронні підписи, первинні бухгалтерські документи про перерахування грошей. Надані довідки (зокрема від ТОВ "Контрактовий дім") не відповідають вимогам закону до доказів і не підтверджують фактичного переказу коштів від первісного кредитора. Суд проігнорував клопотання відповідача про витребування необхідних доказів, що порушило принцип змагальності сторін. Висновки суду базуються на припущеннях, а не на встановлених обставинах.

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст" у відзиві заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з апеляційною скаргою відповідач, посилаючись на ст. 84 ЦПК України, подав клопотання за змістом якого просив витребувати:

- у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА":

1) ОРИГІНАЛ Договору про надання споживчого кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" з додатками графіком платежів, паспортом споживчого кредиту до нього з електронними підписами обох Сторін;

2) Докази фактичного підписання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" оригіналу Договору про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року з додатками у наданій до Суду редакції у дату їх укладання;

3) Докази фактичного надання примірника оригіналу Договору про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року з додатками від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у дату укладання;

4) Оригінал заявки ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) на видачу кредиту за Договором про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року до ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та умов, повідомлених їй ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" до його укладання (оферта і акцепт);

5) Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" з підписом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) про ознайомлення та погодження з ними у наданій Суду редакції;

6) Первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів від первісного кредитора ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" по вищевказаному Договору про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

7) Виписка з банківського рахунку первісного кредитора ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" за дату фактичного перерахунку грошових коштів на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за Договору про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року;

8) Первинні бухгалтерські документи про подальші розрахунки ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ТОВ "АВЕНТУС Україна" за Договором про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року, з яких можна встановити рух коштів, нараховані і сплачені / не сплачені суми;

9) Докази фактичного направлення та фактичного одержання повідомлення ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) про пролонгацію та повідомлення з вимогою погашення заборгованості по Договору про надання кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до звернення до Суду з позовом.

- у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" аналогічні докази.

У разі ненадання Позивачем витребуваних доказів застосувати при прийнятті рішення наслідки, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Також апелянт, посилаючись на ч. 6 ст. 95 та ч. 5 ст. 100 ЦПК України, заявив клопотання про надання оригіналів для огляду та виключення копій з числа доказів у справі, за змістом якого просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" для огляду безпосередньо у судовому засіданні наступні ОРИГІНАЛИ ДОКАЗІВ, ЯКІ ВЖЕ ДОЛУЧЕНІ У КОПІЯХ ДО ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ:

1. ОРИГІНАЛ Договору про надання споживчого кредиту № 4863415 від 02.10.2021 року ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" з додатками графіком платежів, паспортом споживчого кредиту до нього з електронними підписами обох Сторін;

2. Перевірити у судовому засіданні при огляді оригіналів наданих електронних доказів за допомогою державного веб-сайту https://czo.gov.ua/verify Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України: факт наявності підписів Сторін, дату, час, особу підписантів даних електронних документів, чинність сертифікатів ключа електронних цифрових підписів на дату підписання, їх реєстрацію в уповноваженій установі, сформувавши про це протокол та приєднавши його до матеріалів справи;

3. Перевірити у судовому засіданні при огляді оригіналів наданих електронних доказів властивості файлів: формат і час створення, відомості про особу створення, наявність електронних цифрових підписів, особи підписантів;

4. У випадку не надання оригіналів витребуваних доказів для огляду виключити (відхилити) при прийнятті рішення їх копії з числа доказів на підставі ч. 6 ст. 95, ч. 5 ст. 100 ЦПК України як такі, що викликають сумнів з приводу їх достовірності і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом частин 1-2 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд першої інстанції при розгляді справи залишив поза увагою подані відповідачем клопотання.

Водночас до вказаних клопотань не долучено доказів вжиття особою заходів для отримання цього доказу самостійно. Відправлення запитів на електронну адресу, відомості про яку як офіційну відсутні, в день подання клопотання до суду, не можливо розцінювати як підтвердження відсутності цих доказів та неможливості їх отримати.

Також у клопотанні сторона відповідача просить витребувати одні і ті ж оригінали доказів від двох осіб, а така вимога суперечить пункту 3 частини 2 статті 84 ЦПК України.

Крім того, апелянт просить витребувати підписані електронними цифровими підписами письмові докази, проте електронним цифровим підписом можливо підписати лише електронну копію письмового доказу, а не оригінал, що узгоджується з частинами 1, 3 статті 95 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до частин 1,2 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина 3 статті 100 ЦПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України).

Заявляючи клопотання про витребування оригіналу електронних доказів, відповідач не враховує, що доводи позивача ґрунтуються на підписанні такого договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором у інформаційній телекомунікаційній системі кредитора, а тому неможливо витребувати докази підписані сторонами договору електронними цифровими підписами (особистими електронними ключами) та здійснити перевірку кваліфікованого електронного підпису, оскільки про такий спосіб підписання не доводиться позивачем.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 ЗУ "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі наявні у постанові ВС від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.

Судом встановлено, що 02.10.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний Договір № 4863415 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора "M809905", який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.

Крім того, слід врахувати, що договір містить особисті персональні дані позичальника (РНОКПП, паспортні дані, номер банківської картки), передання та правомірність використання яких відповідачем не спростовується.

Факт перерахування кредитодавцем кредитних коштів в сумі 12000 грн. на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" вих. № 2635 від 04 травня 2023 року, згідно якої 02.10.2024 року на вказаний картковий рахунок успішно зараховано грошові кошти в сумі 12000 грн., номер транзакції 998824695.

18 квітня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за Договором № 4863415 про надання споживчого кредиту від 02.10.2021 року, що укладений між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 .

Факт укладення вказаного договору підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року та платіжними інструкціями про сплату коштів за договором факторингу.

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № № 4863415 про надання споживчого кредиту від 02.10.2021 року, що укладений між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості за яким станом на 18 квітня 2023 року становила 33660 грн., з яких 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 21660 грн. сума заборгованості за відсотками, кількість днів прострочення - 503 дні.

Водночас встановлено, що за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і усупереч узгодженій вартості кредиту.

В наданому позивачем примірнику договору про надання споживчого кредиту сторони обумовили те, що сума кредиту складає 12000 гривень, а строк кредиту становить 10 днів. Стандартна процентна ставка складає 1,90%, знижена 1,615%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 57108,97% річних, а знижена 23515,73% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 14280 гривень а за зниженою ставкою - 13938 гривень. Обумовлено й те, що детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту.

В таблиці обчислення вартості кредиту для споживача, що підписаний сторонами, вказується про те, що кількість днів у розрахунковому періоді складає 10, сума платежу, якщо споживачем не будуть дотримані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, становить 14280 гривень, з яких проценти за користування кредитом 2280 гривень, а 12000 гривень тіло кредиту.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Тому при вирішенні спірних правовідносин колегія суддів зауважує на застосуванні положення contra proferentem.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 14280 гривень та в 10 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом.

Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач в період з 02.10.2021 року по 17.04.2023 року здійснила платежі на погашення заборгованості у сумі 11058 гривень.

Отже, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора за договором про надання споживчого кредиту №4863415 від 02.10.2021 року підлягає 3222 гривні заборгованості за тілом кредиту.

Як убачається, суд попередньої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович, задовольнити частково.

Скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2024 року.

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" 3222 гривні заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.