Справа № 750/3460/25
Провадження № 2-о/750/145/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретаря Веремій А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника Сокол Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Сокол Наталія Миколаївна про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник), інтереси якої представляє адвокат Сокол Н.М., звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заінтересованою особою заявник визначила Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н.В.

Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/4 частки в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіт не складала, а заявниця, як донька спадкодавця, відповідно до статті 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкування, та як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину.

13 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н.В. із заявою про відкриття спадкової справи до майна померлої, де отримала лист-роз`яснення, відповідно до якого нотаріусом вказано на необхідність підтвердження факту спільного проживання заявника та її матері в судовому порядку.

Встановлення указаного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину, у позасудовому порядку такий факт встановити неможливо.

Ухвалою суду від 14.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 15.04.2025 з викликом заявника та заінтересованої особи. Також задоволено клопотання заявника про витребування доказів в Управлінні адміністративних послуг Чернігівської міської ради та у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У судове засідання заявник не з`явилася, її інтереси представляла адвокат Сокол Н.М.

Представник заінтересованої особи не з`явилася, через канцелярію суду 31.03.2025 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту поданої заяви.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30 січня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (актовий запис №364 від 30.01.2024) (а.с. 19), а також листом вищевказаного Відділу від 20.03.2025 № 961/713-10-25-33-25-33.23 (а.с. 68).

Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25 липня 1963 року Чернігівським міським ЗАГС, УРСР, згідно з яким ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Чернігові, про що 25 липня 1963 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №1235; батьки: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Указаний факт також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 27 жовтня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, України, згідно з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвали шлюб, про що 27 жовтня 2004 року зроблено запис за №963; прізвища після розірвання шлюбу: громадянки ОСОБА_7 (а.с. 12).

Відповідно до витягу №3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 14 листопада 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що 15 вересня 1984 року зроблено актовий запис №1012; прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с. 13).

Через похилий вік та хворобливий стан її здоров`я, ОСОБА_3 не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.11.2020 Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради (а.с. 15). Такий догляд по день смерті ОСОБА_2 здійснювала її дочка - ОСОБА_1 , яка проживала разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечувала матір необхідним харчуванням, ліками, одягом, займалася лікуванням та підтриманням здоров`я матері, утримувала належне ОСОБА_2 майно.

Зазначені вище обставини, які існували близько 8 років останніх років та на день смерті ОСОБА_2 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживають по сусідству (мешканці будинку АДРЕСА_2 ).

Заявник сплачувала комунальні послуги за квартиру, де проживала разом із ОСОБА_2 (а.с. 24-49).

Організацією поховання ОСОБА_2 займалась її дочка, що потверджується свідоцтвом про поховання, виданим 29.01.2024 ОСОБА_1 , як користувачу місця, який здійснив поховання ОСОБА_2 (а.с. 53), договором-замовленням №501 від 27.01.2024 на організацію та проведення поховання (а.с. 54), накладною № 500 від 27.01.2024 (замовлення №501 від 27.01.2024) (а.с. 55). Також ОСОБА_1 отримала допомогу на поховання ОСОБА_2 , що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 20.01.2025 за вих. №832-134/К-02/8-2500/25 (а.с. 56) та Випискою по картковому банківському рахунку ОСОБА_1 від 07.01.2025 (а.с. 57).

Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , 1941 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Родинний зв`язок між ними підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 04 травня 1962 року Чернігівським міським ЗАГС, УРСР (актовий запис №468 від 04.05.1962) (а.с. 50), а смерть ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 23 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна (актовий запис №559 від 23.02.2005) (а.с. 51).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міськради від 27.03.2025 № 2014 за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.1976 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 71).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді 1/4 частки у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 24 липня 2001 року (а.с. 16).

13 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н.В. із заявою про відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Разом із заявою було надано Акт про спільне проживання осіб на день смерті від 06.01.2025 року, підписи на якому засвідчені Дільницею з обслуговування житлового фонду №2 Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, та відповідно до якого ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 проживала разом з нею та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

На свою заяву ОСОБА_1 отримала лист-роз`яснення від 13.01.2025 вих. №3/01-16, відповідно до якого нотаріус підтвердив, що: «Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкоємцем. Разом з тим, факти та обставини, викладені у поданому Акті про спільне проживання осіб на день смерті від 06.01.2025 року, підписи на якому засвідчені Дільницею з обслуговування житлового фонду №2 Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, мають бути встановлені та підтверджені в судовому порядку» (а.с. 18).

Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 не заведена, що підтверджується Витягом №79689066 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.01.2025 (а.с. 19).

Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення юридичного факту.

Згідно із ч. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що за життя ОСОБА_3 заповіт не складала, відповідно до положень частини 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Заявник, як донька спадкодавця, відповідно до статті 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкування, та на підставі положень частини 3 стаття 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила відмову від неї.

Встановлення даного факту впливає на майнові права ОСОБА_1 , оскільки у разі підтвердження факту спільного проживання разом із матір`ю на день її смерті відповідно до положень ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1261, ч. 2 ст. 1223 ЦК України, вона буде вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та може подати до нотаріуса заяву про заведення спадкової справи та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н.В. у своєму листі від 13.01.2025 за вих. №3/01-16 не заперечувала право ОСОБА_1 на оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , а лише зазначила, що факти та обставини, викладені у поданому Акті про спільне проживання осіб на день смерті від 06.01.2025 року, підписи на якому засвідчені Дільницею з обслуговування житлового фонду №2 Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, мають бути встановлені та підтверджені в судовому порядку.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті останньої, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , підтверджуються показаннями свідків та дослідженими судом документами, з яких вбачається, що не зважаючи на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , для забезпечення постійного стороннього догляду ОСОБА_1 переїхала до квартири своєї матері та почала проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

За адресою: АДРЕСА_1 , станом на 27.01.2024 - на день смерті ОСОБА_2 , була офіційно зареєстрована лише сама ОСОБА_2 , у свою чергу також свідчить про те, що окрім ОСОБА_1 інших осіб, які б могли здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 не було. Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , 1941 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 так і не заведена, що свідчить про те, що інших спадкоємців першої-п`ятої черг спадкування, які б мали намір оформити свої права та, відповідно, на права яких вплинуло б рішення суду по цій справі - відсутні.

Заявник не має можливості встановити факт свого спільного проживання разом із матір`ю ОСОБА_2 в позасудовому порядку.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що перелік фактів, що мають юридичне значення, наведений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично проживала зі своєю матір`ю (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала за матір`ю, забезпечувала її харчування, лікування та організацію побуту, вела з нею спільне господарство та фінансово її утримувала, ОСОБА_1 вважає своє право на оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_11 невизнаним, а тому на підставі положень статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), звертається до суду за захистом свої прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 на день її смерті задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 21.04.2025.

Суддя Олег КОСЕНКО