Справа № 462/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого-судді Боровкова Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ КОЛОР» (треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 112913 гривні 50 коп. майнової шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2024 року, о 14 год. 10 хв., на вул. Шевченка,17 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , та автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням її чоловіка ОСОБА_3 . Дана ДТП сталася в результаті порушення пунктів 2.3Б, 10.9 ПДР України водієм автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , третьою особою ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 липня 2024 року № ЕР-222140973, яким передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 160000,00 грн., франшиза 0 грн. На момент ДТП автомобіль належав на праві власності відповідачу ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», а третя особа ОСОБА_2 працював на посаді водія у зазначеному підприємстві. На виконання умов договору страхування ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 69992,75 грн (без ПДВ). Проте, відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 73649 від 04 листопада 2024 року вартість відновлювального ремонту «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 215167,25 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини), тобто, вартість без урахування ПДВ становить 182906,25 грн. У зв`язку із наведеним, на підставі вимог статті 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» подав до суду відзив, в якому проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що крім того, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 липня 2024 року № ЕР-222140973, між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» був укладений договір комплексного страхування «Повний Автозахист» № FO-01957234 від 15 липня 2024 року (по програмі «Автоцивілка плюс»). Умовами вказаного договору встановлений підвищений ліміт за шкоду майну в розмірі 105000,00 грн.; франшиза за ризиком «ДТП без вини» - 0 грн, за ризиком «ДТП з вини» - 2500 грн або 5000 грн. Враховуючи наведене, вважає, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню також з ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі вказаного договору № FO-01957234 від 15 липня 2024 року. Крім цього, вважає, що сума збитків не є необґрунтованою, а належним відповідачем у справі є страховик «ПрАТ «СГ «ТАС». В зв`язку з наведеним, просить у задоволені позову відмовити /а.с.74-79/.

Представник позивачки адвокат Васечко Ю.А. подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що належним відповідачем у справі є саме ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», а не страховик, який належним чином виконав свої обов`язки з виплати страхового відшкодування на підставі умов договорів страхування, укладених між відповідачем та «ПрАТ «СГ «ТАС», просить позов задовольнити у повному обсязі /а.с.103,104/.

Представник відповідача ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому проти позову заперечив, покликаючись на аналогічні підстави та мотиви, які були ним зазначені у відзиві /а.с.108-110/.

Представник третьої особи ПрАТ «Страхова група «ТАС» подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що страхова компанія здійснила виплату позивачці страхового відшкодування у повному обсязі відповідно до вимог договору страхування, укладеного між страховиком та відповідачем /а.с.124/.

Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рух справи у суді, клопотання та заяви учасників справи, процесуальні ухвали суду.

03 січня 2025 року позов надійшов до суду.

07 січня 2025 року ухвалою суду позов залишений без руху /а.с.48/.

16 січня 2025 року представник позивачки подав до суду заяву про усунення недоліків /а.с.49/.

Того ж числа, надійшло клопотання представника позивачки про витребування доказів у Головного управління Пенсійного Фонду України, інформації про те, якими юридичними особами або фізичними особами-підприємцями здійснювалася сплата єдиного соціального внеску за працівника ОСОБА_2 за період з липня по серпень 2024 року /а.с.51-53/.

16 січня 2025 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, витребувано вищевказані докази у Головного управління Пенсійного Фонду України /а.с.65/.

31 січня 2025 року до суду надійшов лист Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області щодо витребуваної інформації /а.с.68/.

20 лютого 2025 року представник відповідача у відзиві зазначив клопотання про перехід до розгляду справи у спрощеному порядку з викликом сторін /а.с.77 зворот/.

20 лютого 2025 року ухвалою суду у задоволені вищевказаного клопотання представника відповідача відмовлено /а.с.101/.

11 березня 2025 року представник позивачки подав до суду клопотання про залучення ПрАТ «Страхова група «ТАС» у якості третьої особи /а.с.116/.

13 березня ухвалою суду клопотання задоволено; ПрАТ «Страхова група «ТАС» залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог /а.с.121/.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини у справі, встановлені судом.

Судом встановлено, що 22 липня 2024 року, о 14 год. 10 хв., на вул. Шевченка,17 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , та автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення пунктів 2.3Б, 10.9 ПДР України водієм автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , третьою особою ОСОБА_2 .

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року у справі № 462/6172/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 850 грн. /а.с.8/.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 липня 2024 року № ЕР-222140973, яким передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 160000,00 грн., франшиза 0 грн. /а.с.25/.

З вищевказаних документів убачається, що на момент ДТП автомобіль «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , належав на праві власності відповідачу ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», а третя особа ОСОБА_2 працював на посаді водія у зазначеному підприємстві, що, також підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 29 січня 2025 року /а.с.70/.

Крім цього, 15 липня 2024 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» був укладений договір комплексного страхування «Повний Автозахист» № FO-01957234 (по програмі «Автоцивілка плюс»), яким передбачено, що вказаний договір діє лише за наявності чинного полісу ОСЦПВ, а саме вищевказаного полісу № ЕР-222140973 від 15 липня 2024 року /а.с.26-41/.

Умовами договору комплексного страхування № FO-01957234 передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 105000,00 грн.; франшиза за ризиком «ДТП без вини» - 0 грн, за ризиком «ДТП з вини» 2500 грн або 5000 грн.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 убачається, що на момент ДТП автомобіль марки «BMW X5», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 /а.с.7/.

Внаслідок зазначеної ДТП транспортному засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власниці ОСОБА_1 , завданий матеріальний збиток, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 25 липня 2024 року /а.с.138/.

З рахунку № НОМЕР_4 від 02 серпня 2024 року, виданого BMWсервіс Приватної фірми «Христина» вбачається, що вартість ремонту автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 198730,00 грн. (без ПДВ) /а.с.20/.

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 73649 від 04 листопада 2024 року:

вартість відновлювального ремонту «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , визначеного за витратним підходом, складає 215167,25 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини). Таким чином, вартість без урахування ПДВ становить 182906,25 грн.

ринкова вартість «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 ,

визначена за порівняльним підходом, може складати 773087,10 грн.;

вартість матеріального збитку, завданого власнику після аварійного пошкодження КТЗ, станом на 22 липня 2025 року 79671,05 грн (включаючи ПДВ на запасні частини) /а.с.10-16/.

Зі змісту вказаного звіту вбачається, поняття вартістю матеріального збитку на суму 79671,05 грн є тотожне поняттю вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, який становить 0,7.

Зі страхового акту № 26333/33/924 від 07 листопада 2024 року ПрАТ «СГ «ТАС» убачається, що страхова компанія визначила, що розмір страхового відшкодування становить 69992,75 грн (без ПДВ) /а.с.139/.

Учасниками справи визнається, що 08 листопада 2024 року третя особа ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування позивачці в розмірі 69992,75 грн.

Беручи до уваги, що страховик ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило страхову виплату на рахунок позивачки, вказаний страховик правомірно зменшив розмір страхової виплати на суму ПДВ.

Представник позивачки адвокат Васечко Ю.А. звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» зі заявою від 13 листопада 2024 року, в якій просив страховика доплатити страхове відшкодування в сумі 22906,25 грн., з урахуванням того, що між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» було укладено вищевказаний договір комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року, яким передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 105000,00 грн. /а.с.43/.

ПрАТ «СГ «ТАС» листом № 2542 від 20 листопада 2024 року відмовила позивачці у виплаті страхового відшкодування за договором комплексного страхування № FO-01957234, мотивуючи це тим, що оскільки ліміт зобов`язання за полісом № ЕР-222140973 виконано не було, відповідно договір комплексного страхування № FO-01957234 не вступив у силу /а.с.44/.

З огляду на наведене, позивач, врахувавши, що страхова компанія виконала своє зобов`язання в межах страхового ліміту, вважає, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню з ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», оскільки вказана шкода була завдана їх працівником ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, і тому, позивач направив відповідачу письмову заяву претензію, в якій просив відшкодувати йому нанесену шкоду /а.с.48/

Мотиви суду, застосовані норми права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1-3 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Аналіз змісту глави 82 ЦК України підтверджує, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини 1 статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Щодо доводів представника відповідача ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» про те, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню з ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі договір комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 даного Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, та від 09 листопада 2022 року у справі №497/470/2021.

Між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» був укладений договір комплексного страхування «Повний Автозахист» № FO-01957234 від 15 липня 2024 року (по програмі «Автоцивілка плюс»).

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (стаття 979 ЦК України, частина 1 статті 16 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У підпункті 2.1. договору Частини 1 договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року зазначено, що вказаний договір діє лише за наявності чинного полісу ОСЦПВ № ЕР-222140973 від 15 липня 2024 року.

Умовами вказаного договору встановлений ліміт за шкоду майну в розмірі 105000,00 грн.; франшиза за ризиком «ДТП без вини» - 0 грн, за ризиком «ДТП з вини» - 2500 грн або 5000 грн ( пункт 5 договору Частини 1).

Відповідно до підпункту 29.2.4 Частини 2 Договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року обмеження: при наявності страхового випадку виплата страхового відшкодування проводиться тільки в тому випадку, якщо сума збитків завдано потерпілим третім особам, більша ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну за полісом ОСЦПВ.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у наслідок укладення Договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року фактично відбулося лише збільшення до 105000,00 грн. ліміту страхової суми, передбаченої полісом № ОСЦПВ № ЕР-222140973 від 15 липня 2024 року у розмірі 160000,00 грн. Разом з тим, Договір комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року не містить чіткої умови, які б передбачали обов`язок страховика у будь-якому випадку відшкодувати потерпілому фактичний розмір заподіяної шкоди, якщо сума збитків, які завдано потерпілому, менша ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, яка передбачена полісом ОСЦПВ № ЕР-222140973 від 15 липня 2024 року.

Беручи до уваги, що вартість матеріального збитку, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, завданого позивачці ОСОБА_1 після аварійного пошкодження її автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 79671,05 грн, що менше ліміту страхової суми, яка передбачена полісом № ОСЦПВ № ЕР-222140973 від 15 липня 2024 року в розмірі 160000,00 грн, а також, ураховуючи, що відповідач ніяким чином не оскаржував розмір, виплаченого позивачці страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доводиться обставина того, що у страховика ПрАТ «СГ «ТАС» виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачці відповідно до умов Договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року.

При цьому, суд зазначає, що поведінка відповідача ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» у даній справі є пасивною, з огляду на наступне.

Так, відповідачем ні у відзиві на позов, ні у письмових запереченнях не зазначено, який конкретно пункт договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року порушило ПрАТ «СГ «ТАС», не виплативши позивачці страхову виплату на суму вартості відновлювального ремонту автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 182906,25 грн. без урахування ПДВ. Крім цього, відповідач ніяким чином не оскаржував розмір страхової виплати, яку здійснив страховик ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 69992,75 грн на користь позивачки, тим самим погодившись з вказаною сумою виплати.

З огляду на вказану поведінку відповідача, суд позбавлений можливості прийти до будь-якого правового висновку, що у ПрАТ «СГ «ТАС» виник обов`язок з виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 182906,25 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає некоректними твердження відповідача ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» про те, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню з ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі договору комплексного страхування № FO-01957234 від 15 липня 2024 року, а відтак не бере вказані твердження до уваги.

З огляду на те, що майнова шкода позивачці ОСОБА_1 була нанесена ОСОБА_2 під час виконання останнім трудових обов`язки водія ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», суд вважає, що різниця між завданою позивачці шкодою із відрахуванням страхової виплати підлягає стягненню саме з відповідача.

Крім цього, ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» не позбавлено можливості оспорити розмір страхової виплати, яку здійснив страховик ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 69992,75 грн (без ПДВ), яка є значно меншою страхової суми за обома вищевказаними договорами страхування, а також, подати позов до суду щодо стягнення зі страховика на користь ТОВ «ВІВАТ КОЛОР», виплаченою вказаним товариством потерпілій особі різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування (за аналогією спору, який вирішувався у справі № 569/96/17, у якій Великою Палатою Верховного Суду була винесена постанова від 12 вересня 2018 року, на яку посилався відповідач).

Щодо суми майнової шкоди, яка підлягає стягненню з ТОВ «ВІВАТ КОЛОР» на користь ОСОБА_1 .

Позивач для підтвердження розміру завданого їй збитку надала звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 73649 від 04 листопада 2024 року, у якому вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 215167,25 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини), або 182906,25 грн. без урахування ПДВ, а також, рахунок № BL000012987 від 02 серпня 2024 року, виданий BMWсервіс ПФ «Христина», у якому вартість ремонту вказаного автомобіля визначена на суму 198730,00 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 міститься висновок про те, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідач не оспорював вищевказаний звіт, клопотань про проведення судової автотоварознавчої експертизи не заявив, а також, не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріальних збитків, які були нанесені позивачці.

Разом з тим, вищевказані звіт № 73649 від 04 листопада 2024 року та рахунок СТО № BL000012987 від 02 серпня 2024 року у їх сукупності, як належні та допустимі докази, дають можливість суду прийти до висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 182906,25 грн. без урахування ПДВ,

З огляду на наведене, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню лише різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, яке було отримано позивачкою, тобто, на користь останньої слід стягнути 112913,50 грн. майнової шкоди ((182906,25 грн. /сума відновлювального ремонту КТЗ/ - 69992,75 грн. /сума виплаченого страхового відшкодування/ = 112913,50 грн.

Висновки суду.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, і тому на користь позиваки з відповідача слід стягнути 112913,50 грн. майнової шкоди.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 27 грудня 2024 року /а.с.5/.

Керуючись вимогами статті 141 ЦК України, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі.

Керуючись статтями 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ КОЛОР» (треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ КОЛОР» на користь ОСОБА_1 112913 гривень 50 грн. майнової шкоди та 1211 гривень 20 коп. судового збору. Всього стягнути - 114124 (сто чотирнадцять тисяч сто двадцять чотири) гривні 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ КОЛОР» (21034, м. Вінниця, вул. Чехова, буд. 7; ).

Суддя:

Оригінал рішення.