Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1386/24
Провадження № 2/542/73/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним ОСОБА_1 адвоката Грузіна М.М.,

відповідачів за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Вовненко О.В.,

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_4 адвоката Євтухової Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, суд

В С Т А Н О В И В:

23.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частки земельних ділянок в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у розмірі спадкового майна, а саме:

- частку земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0418 площею 5,7438 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- частку земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0343 площею 4,7720 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- частку від 1/6 частки (1/24 від усієї первинної площі) приватизованої земельної ділянки площею 4,7 га (пай № НОМЕР_1 ), розташована на території бувшої Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (на даний час Драбинівська сільська рада Полтавського району Полтавської області) з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на даний час знаходиться на земельній ділянці зі сформованим кадастровим номером :00:004:0038 площею 1,0466 га, в якому частки - земельна ділянка належна спадкодавцю ОСОБА_5 та - земельна ділянка належна ОСОБА_2 , як спадкоємцю померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , яка проживала в с.Мушина Гребля Полтавського району Полтавської області.

Зазначає, що через її поганий стан здоров`я та вік до смерті він доглядав за нею та здійснив її поховання на цвинтарі у с. Мушина Гребля.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 13.06.2019 року, зареєстрований в реєстрі за №337, згідно якого на користь його брата ОСОБА_4 було заповідано все її майно.

Крім цього, на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бардіновою В.В. 24.12.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №1282, приватизована земельна ділянка (пай) площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418 переходить по частці кожному із спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_6 в приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охрея М.А. заведена спадкова справа №30/2023.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0418 площею 5,7438 га цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0343 площею 4,7720 га цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/6 частина приватизованої земельної ділянки площею 4,7 га (пай № НОМЕР_1 ), розташована на території бувшої Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (на даний час Драбинівська сільська рада Полтавського району Полтавської області), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вказує, що він є непрацездатною особою за віком та є пенсіонером, тому у відповідності до ст.1241 ЦК України, він, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця ОСОБА_6 , має право на половину частки, яка належала йому у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

У зв`язку з чим він подав заяву про спадкування після смерті матері за законом.

Зазначає, що відповідно до ст.1261 ЦК України він з братом ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, тому в разі такого спадкування могли отримати по частці від спадкового майна кожен.

Враховуючи, що наявний заповіт щодо всього майна померлого спадкодавця, він має право на обов`язкову частку у розмірі половини від частки спадкового майна, тобто має право на частку від усього спадкового майна.

Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М.А. 10.05.2024 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав наявності спору між спадкоємцями, так як спадкоємці за заповітом від 19.12.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечують право на обов`язкову частку в спадковому майні непрацездатних повнолітніх дітей спадкодавця, а також не встановлено весь перелік спадкового майна.

Позивач зазначає, що він має право і бажання отримати свою частину спадщини за законом та належним чином оформити власність на відповідне спадкове майно, але не може цього зробити через відмову у видачі нотаріусом свідоцтва про спадщину на його частину спадщини.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 3/4 частини від земельної ділянки площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, що розташована га території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , яка за життя склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №337, посвідчений секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 13.06.2019 року, відповідно до якого заповідала йому земельну ділянку площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, що розташована га території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначає, що приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М.А. була заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_6 №30/2023 на підставі заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Постановою нотаріуса від 10 травня 2024 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями не надано відомостей про наявність всього спадкового майна, яке йому переходить за заповітом, посвідченим секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 13.06.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №337, його вартість, у звязку з чим немає можливості визначити розмір часток спадкового майна кожному із спадкоємців.

Вказує, що має право на отримання у спадок частини від майна, що заповіла йому мати, з відрахуванням із спадкової маси частини, що є обовязковою часткою ОСОБА_1 у спадковому майні.

Оскільки існують перешкоди в оформленні його спадкових прав на спадщину за заповітом після померлої матері в нотаріальній конторі, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.08.2024 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 17.09.2024 року (том 1 а.с.95-96).

Ухвалою суду від 05.09.2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків (том 1 а.с.129-130).

Ухвалою суду від 14.10.2024 року задоволено клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Вовненко О.В. про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (том 1 а.с.186).

Ухвалою суду від 15.10.2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Грузіна М.М. про витребування доказів (том 1 а.с.193).

Ухвалою суду від 15.10.2024 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву (том 1 а.с.194-195).

05.11.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2024 року (том 2 а.с.3-4).

Ухвалою суду від 06.02.2025 року поновлено відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 процесуальний строк для подання доказів, приєднано до матеріалів справи докази (том 2 а.с.58-59).

В судове засідання позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити ( том 1 а.с.209).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 адвокат Грузін М.М. підтримував заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Наполягав на тому, що позивач має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері як повнолітній непрацездатний син, саме через досягнення ним пенсійного віку, оскільки на час відкриття спадщини йому виповнилось 66 років. Спадщину після смерті матері він прийняв, так як своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Просив позов задовольнити. Зустрічну позовну заяву визнав, не заперечував проти її задоволення.

В подальшому надав заяву про розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Грузіна М.М. (том 2 а.с.71).

Відповідачі за первісним позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, проти зустрічного позову не заперечували. Посилались на те, що ОСОБА_6 саме ним заповідала земельну ділянку (пай), тому вважали, що їм вона й має належати в повному розмірі. При цьому вказали, що спочатку така земельна ділянка належала сестрі ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка хотіла скласти заповіт саме на користь ОСОБА_2 , однак померла, не встигнувши скласти такий заповіт. Й ОСОБА_6 отримала в спадщину земельну ділянку після смерті сестри за законом, при цьому вона зазначила, що заповідатиме цю земельну ділянку на їх користь, як того хотіла ОСОБА_7 . Також вони вважають, що ОСОБА_6 свідомо не складала заповіту на ОСОБА_1 , оскільки була ображена на нього через його неправомріні дії щодо неї. Так, між ними склались неприязнені відносини, вона не проживала разом з ОСОБА_1 , він виганяв її зі свого будинку та вона переховувалась від нього.

Представник відповідачів за первісним позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокат Вовненко О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, проти зустрічного позову не заперечувала. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на первісний позов, зазначивши, що вважають позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу проживання ОСОБА_6 у с.Мушина Гребля, Полтавського району, Полтавської області до моменту своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення позивачем догляду за матірю та її поховання на цвинтарі у с.Мушина Гребля, а також доказів, що між спадкодавцем та ним взагалі було спілкування до моменту смерті матері.

Окрім того, позивач, стверджуючи про факт догляду за матір`ю, не надав суду доказів того, що він мав можливість надавати таку допомогу та чи потребував спадкодавець допомоги від цього спадкоємця.

Не доведено також позивачем факт звернення до нотаріуса протягом встановленого законом шестимісячного строку для реалізації свого права на прийняття обов`язкової частки у спадщині після спадкодавця.

Крім того вказує, що спадкувати обов`язкову частку у спадщині має право лише повнолітній син чи дочка спадкодавця, який є непрацездатним у зв`язку з інвалідністю, яка встановлюється законом. Доказів того, що позивач має інвалідність матеріали справи не містять.

Оскільки позивач не визнаний інвалідом будь-якої групи у встановленому законом порядку, тому він не є повнолітньою непрацездатною особою в розумінні рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року №1-рп/2014, з цього приводу не набув права на обов`язкову частку у спадковому майні померлої ОСОБА_6 , своєї матері на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (том 1 а.с.132-139).

В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (том 2 а.с.77-78).

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Грузіним М.М. було надано заперечення (т.1 а.с.148-151), у яких зазначав, що доводи представника відповідачів про начебто не утримання сином ОСОБА_1 своєї матері і взагалі не спілкування з нею через неприязні стосунки, як підстави для зменшення обов`язкової частки, є надуманими, неправдивими та не підтверджені відповідними доказами.

Зазначав, що на час відкриття спадщини позивач досягнув пенсійного віку та мав повних 66 років і має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатна особа, яка досягла пенсійного віку, а не як особа з інвалідністю.

Просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні просив задовольнити його зустрічний позов в повному обсязі, проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 не заперечував, пояснивши, що на день смерті їхньої матері ОСОБА_6 його брат ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, отже був непрацездатним, тому має право на обовязкову частку у спадщині. У власності ОСОБА_6 були два земельні паї, один з яких вона заповіла йому, а інший ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_6 була зареєстрована в с.Мущина Гребля, власний будинок вона подарувала онукові, проживала: у онука ОСОБА_8 , у нього, а також у ОСОБА_1 . Померла вона саме в будинку брата ОСОБА_1 . Вона не потребувала стороннього догляду, на поведінку ОСОБА_1 не скаржилась.

В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі (том 2 а.с.70).

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , адвокат Євтухова Т.Д. в судовому засіданні проти задоволення первісного позову не заперечувала, підтримувала заявлений ОСОБА_4 зустрічний позов, просила його задовольнити.

В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі (том 2 а.с.80).

Заслухавши представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним ОСОБА_1 адвоката Грузіна М.М., відповідачів за первісним та за за зустрічним позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідачів за первісним та за зустрічним позовами адвоката Вовненко О.В., відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_4 , представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_4 , адвоката Євтухову Т.Д., допитавши свідків, дослідивши письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що первісний позов та зустрічна позовна заява підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (том 1 а.с 14) ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (том 1 а.с.13) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (том 1 а.с.108) ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0418 загальною площею 5,7438 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0343 загальною площею 4,7720 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/6 частина приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га, розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_6 складений заповіт, що посвідчений 13.06.2019 року секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Охріменко Л.В., відповідно до якого спадкодавець усе своє майно заповіла синові ОСОБА_9 (том 1 а.с.239).

Крім того, за життя ОСОБА_6 складений заповіт, що посвідчений 24.12.2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бардіновою В.В., відповідно до якого спадкодавець належну їй земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418, що розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області заповіла в рівних частках (по частці кожному) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (том 1 а.с.240).

Згідно з матеріалів спадкової справи №30/2023 (том 1 а.с.217-251), заведеної після смерті ОСОБА_6 , заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_6 подали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (том 1 а.с. 218, 224, 228, 232, 248, 249).

Заяв від інших спадкоємців, що претендують на спадщину або відмовляються від неї до нотаріальної контори не надходили.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-29/364 від 12.10.2023, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з №364 від 10.10.2023 року, проживала та була зареєстрована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 238).

Отже, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 за заповітом є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач же ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за обов`язковою часткою відповідно до ст.1241 ЦК України, оскільки він є повнолітнім непрацездатним сином спадкодавиці.

При цьому, 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М.А. ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 , посилаючись на те, що спадкоємцями не надано нотаріусу відомостей про наявність всього спадкового майна, яке майно переходить до ОСОБА_4 за заповітом, посвідченим 13.06.2019 року секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Охріменко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №337, його вартість, в зв`язку з чим немає можливості визначити розмір часток спадкового майна кожному із спадкоємців.

Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погодилися з тим, що вони можуть мати меншу частку, ніж по частці кожна, мотивуючи, що непрацездатні сини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не мають взагалі права на обов`язкову частку на зазначене майно (том 1 а.с. 18-19).

Звертаючись з позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він на підставі ст.1241 ЦК України має право спадкувати за законом обов`язкову частку спадкового майна як непрацездатна особа за віком, пенсіонер.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, серед іншого, посилалися на те, що спадкувати обов`язкову частку у спадщині має право лише повнолітні діти спадкодавця, які є непрацездатними у зв`язку з інвалідністю, яка встановлюється законом. Доказів того, що позивач ОСОБА_1 має інвалідність матеріали справи не містять.

Так, згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 607/24365/19, від 08 грудня 2021 року у справі №552/3281/20.

Пунктом 5.9 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, врегульовано, що право на обов`язкову частку у спадщині виникає у спадкоємця, передбаченого частиною першою статті 1241 ЦК України, у випадках, якщо у заповіті містяться положення про усунення його від спадкування або цьому спадкоємцеві заповідана частка спадщини, яка є меншою від належної йому обов`язкової частки. Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер та не може переходити в порядку спадкової трансмісії. Нотаріус має пояснити спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, його право на одержання належної частки спадщини. Спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 ЦК України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині.

Так, судом встановлено й не оспорюється позивачем, що позивач ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини не мав статусу особи з інвалідністю, й така обставина не є підставою для обов`язкової частки у спадщині в розумінні ст. 1241 ЦК України, оскільки в таких випадках особа не вважається непрацездатною повнолітньою дитиною спадкодавця.

Однак з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та на дату відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач досяг 66 років.

Відповідно до абзацу сімнадцятого статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Отже, для отримання права на обов?язкову частку у спадщині встановленню підлягає вік особи, яка претендує на таку частку, станом на день відкриття спадщини. При цьому, саме вік особи, а не право особи на призначення пенсії чи факт призначення пенсі на пільгових умовах, є визначальним для застосування ст. 1241 ЦК України. Якщо вік спадкоємця на момент відкриття спадщини дорівнює пенсійному віку, який встановлюється законодавством, то незалежно від того, чи отримував спадкоємець раніше на будь-яких підставах право на призначення пенсії чи не отримував, він є і буде залишатись непрацездатною особою, оскільки досяг пенсійного віку в загальному порядку.

Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, він за законом вважається непрацездатною особою саме через досягнення ним пенсійного віку, а не через наявність чи відсутність інвалідності.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був непрацездатною особою за віком (пенсіонером) та входив до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту.

При визначені обов`язкової частки слід враховувати, що обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту.

Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця. Але, якщо інші спадкоємці заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку, то вони вправі звернутися з відповідним позовом до суду.

З матеріалів справи встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 спадкоємцями- першої черги були діти спадкодавця: ОСОБА_1 (позивач зе первісним позовом) та ОСОБА_4 (відповідач за первісним позовом).

Обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту, у даному випадку з урахуванням двох спадкоємців сторін у справі по частці.

Обов`язкова частка визначається шляхом визнання права за спадкоємцем на ідеальну частку спадщини чи виділенням йому при розділі визначених речей із спадкової маси.

Щодо доводів відповідачів за первісним позовом про негативний характер відносин між спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_6 , неприязні стосунки в зв`язку з неправомірною поведінкою ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_6 , суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки у спадщини може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні спорів про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині встановленню та оцінюванню судом підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема ними може вважатися тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця тощо.

Зменшення розміру обов`язкової частки в спадщині полягає у пропорційному зменшенні частки такого спадкоємця.

Отже, аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що заявляючи вимоги про зменшення розміру обов`язкової частки, позивач повинен довести суду та підтвердити належними і допустимими доказами підстави такого зменшення, зокрема, відсутність або негативний характер відносин між спадкоємцями та спадкодавцем, неприязні стосунки в зв`язку з аморальною поведінкою спадкоємця тощо.

В даному випадку, суд зазначає, що вимог про зменшення розміру обов`язкової частки заявлено не було, більше того, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували право позивача ОСОБА_1 на обов`язкову частку.

Аналізуючи же докази, які були надані сторонами та досліджені судом в судовому засіданні, то негативний характер відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , неприязні стосунки в зв`язку з неправомірною поведінкою ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_6 встановлені не були.

Так, судом всатновлено, що ОСОБА_6 була зареєстрована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .Однак фактично вона періодично проживала: у ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , а також у інших родичів.

Померла ОСОБА_11 в домогосподарстві позивача за первісним позовом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується показаннями свідків, а також електронним рапортом працівника поліції від 07.10.2023 року (том 1 а.с. 201), а також довідкою про результати розгляду звернення ЄО за №4029, в якій крім іншого також зазначено, що слідів насильницької смерті не виявлено, а причиною смерті, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №110 ОСОБА_6 є старість (том 1 а.с.204-205, 206). Поховання ОСОБА_6 , відповідно до даних, що містяться в довідці виконавчого комітету Драбинівської сільської ради №02-29/133 від 09.09.2024 року здійснив позивач ОСОБА_1 (том 1 а.с. 152, 153).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 є чоловіком її сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_6 вона знала давно, часто з нею спілкувалась, у них були дружні відносини. Її сестра ОСОБА_13 її доглядала, хоча ОСОБА_6 не була лежачою. Останні 4 роки ОСОБА_6 проживала у сина ОСОБА_1 , інколи їздила до іншого сина ОСОБА_4 , також вона проживала у свого онука ОСОБА_8 . Про складенні нею заповіти їй нічого невідомо. Про неправомірну поведінку щодо ОСОБА_6 їй також нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 є матір`ю її чоловіка ОСОБА_1 , вона померла у них в домоволодінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та вони з чоловіком здійснили її поховання. ОСОБА_6 періодично проживала у них, у іншого сина ОСОБА_4 , а також у свого онука. Щодо ОСОБА_6 будь-яких протиправних дій ніхто не вчиняв. Їй відомо, що ОСОБА_6 за життя склала заповіти на ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_1 . ОСОБА_6 це мати ОСОБА_1 , яка проживала в с.Мущина Гребля. Вона періодично проживала то у ОСОБА_1 , то у ОСОБА_4 , то у онуків. Померла ОСОБА_6 у ОСОБА_1 . До смерті близько одного року вона проживала у ОСОБА_1 , будь-яких скарг від неї щодо неправомірної поведінки він не чув.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_1 . Він знав його мати ОСОБА_6 , яка за рік або півтора до своєї смерті проживала разом з ним. Також йому відомо, що ОСОБА_6 періодично проживала й у свого онука, а також у іншого сина. Щоб ОСОБА_1 вчиняв неправомірні дії по відношенню до ОСОБА_6 , йому невідомо.

Щодо доводів відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про волю сестри ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , якій належала така земельна ділянка (пай), на підтвердження чого були надані сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину за законом, доручення (том 2 а.с.27-41) та яка хотіла, щоб земельна ділянка (пай), була успадкована саме ними, суд зазначає, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги отримати певну частку у спадщині, саме незалежно від змісту заповіту. Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку.

Щодо наявності спадкового майна, що охоплене вищевказаними заповітами та не охоплене заповітами, судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 мала на праві власності: земельну ділянку площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, права на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №227173 від 23.05.2006 року (том 1 а.с.20-29, 30-31).

Крім того, за життя ОСОБА_6 мала на праві власності: земельну ділянку площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, права на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №602494 від 02.08.2002 року (том 1 а.с.34-43, 44-45).

А також за життя ОСОБА_6 мала на праві власності 1/6 частину приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га, розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (том 1 а.с.46).

Таким чином, за життя ОСОБА_5 дійсно належали: земельна ділянка площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, земельна ділянка площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, та 1/6 частина приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га, розташована на території Галущиногреблянської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, що є спадковим майном.

Одночасно в поданій зустрічній позовній заяві позивач ОСОБА_4 посилався на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій.

10 травня 2024 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М.А. ОСОБА_9 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 , посилаючись на те, що спадкоємцями не надано нотаріусу відомостей про наявність всього спадкового майна, яке майно переходить до ОСОБА_4 за заповітом, посвідченим 13.06.2019 року секретарем Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Охріменко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №337, його вартість, в зв`язку з чим немає можливості визначити розмір часток спадкового майна кожному із спадкоємців.

Таким чином, оскільки на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 досяг 66 років, тобто пенсійного віку, він віднесений до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, як повнолітній непрацездатній син спадкодавця, а тому відповідно до вимог частини першої статті 1241 ЦК України, він має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері, у розмірі її частки, оскільки на момент смерті ОСОБА_6 спадкоємцями- першої черги були діти спадкодавця: ОСОБА_1 (позивач зе первісним позовом) та ОСОБА_4 (відповідач за первісним позовом), іншими спадкоємцем за заповітами частин спадщини є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За наявності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, саме через заперечення обов`язкової частки у спадщині, таке право позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підлягає визнанню в судовому порядку.

Таким чином, розмір обов`язкової частки ОСОБА_1 у спадковому майні складає: частина земельної ділянки площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418; частина земельної ділянки площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343; та 1/24 частина приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га, розташована на території Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (колишня Галущиногреблянська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області).

А за позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 підлягає визнанню право власності на частини земельної ділянки площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, враховуючи, що на частини такої земельної ділянки як на обов`язкову частку у спадщині має право ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Враховуючи, що первісний позов задоволений в повному обсязі з відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача за первісним позовом по 403,73 грн. з кожного.

Одночасно, за подачу зустрічного позову позивачем ОСОБА_4 був сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

При цьому, враховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_4 задоволений в повному обсязі, то з відповідачів за таким позовом на користь позивача ОСОБА_4 за зустрічним позовом слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору по 403,73 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності в порядку спадкування за законом (обов`язкову частку) на спадкове майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , а саме:

- частину земельної ділянки площею 5,7438 га, кадастровий номер :00:004:0418, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

- частину земельної ділянки площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- 1/24 частину приватизованої земельної ділянки площею 4,700 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (колишня Галущиногреблянська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 403 (чотириста три) грн 73 (сімдесят три) коп. з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на частини земельної ділянки площею 4,7720 га, кадастровий номер :00:004:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі по 403 (чотириста три) грн 73 (сімдесят три) коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 : адвокат Грузін Михайло Миколайович, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_3 ;

відповідач за первісним позовом та за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач за первісним позовом та за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

представник відповідачів за первісним позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 : адвокат Вовненко Оксана Вікторівна, адреса робочого місця адвоката: вул. Європейська, буд.18-А, м.Полтава;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 : адвокат Євтухова Тамара Дмитрівна, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складений 18 квітня 2025 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва