ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1684/25 Провадження 2-о/636/79/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом Чугуївської міської державної нотаріальної контори 03.12.1982 за № 93.

В обґрунтування заяви зазначено, що 03 лютого 1982 року в м. Чугуєві між ОСОБА_2 га заявником, ОСОБА_1 , було складено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Цей договір, посвідчений державним нотаріусом Чугуївської міської державної нотаріальної контори 03 лютого 1982 року і зареєстрований у реєстрі за № 93. 18 березня 2016 року заявник отримав дублікат договору купівлі-продажу, виданий ОСОБА_3 , державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, замість втраченого/зіпсованого. Проте в Дублікаті зазначеного договору заявник виявив, що його прізвище на 1 та 2 сторінках зазначено невірно: замість ОСОБА_4 вказано ОСОБА_5 . Заявник звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області стосовно внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 03.02.1982 р. за реєстром №93. Проте листом за №62/02-14 від 21.01.2025 року йому було відмовлено та задля вирішення порушеного у зверненні питання рекомендовано звернутися до Чугуївського міського суду Харківської області. На час оформлення та видачі правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, заявник не звернув уваги на правильність написання своїх даних, зокрема як записано прізвище, і лише згодом у дублікаті договору виявив наявність помилки у даному акті, яка перешкоджає йому використовувати свою власність на власний розсуд. На даний час заявник має намір розпорядитися належним йому житловим будинком, але не має можливості продати зазначене майно через невідповідність прізвища заявника у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України..

Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав заяву, в якій просив розгляд проводити без їх участі та винести рішення згідно чинного законодавства.

Суд, розглянувши заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори № 80/01-16 від 21.01.2025 (а.с.9) вбачається, що у зв`язку із розбіжностями у договорі купівлі-продажу посвідченого 03.02.1982 № 93 та паспорта покупця виданого 09.02.2001 Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області, а саме: у паспорті прізвище покупця вказано як « ОСОБА_4 », а в договорі купівлі-продажу « ОСОБА_5 », Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області не має можливості виправити помилку.

До суду надано:

- копію паспорта громадянина України на ім`я « ОСОБА_1 » (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.5-6);

- копію ідентифікаційної картки платника податків № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_1 » (а.с.6);

- копію дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Чугуївської міської державної нотаріальної контори 03 лютого 1982 року і зареєстрований у реєстрі за № 93, в якому на 1 та 2 сторінках прізвище покупця вказане ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для розпорядження належним йому майном.

Отже, надані заявником докази суд вважає достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту належності заявнику договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319 СК України, ст. ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом Чугуївської міської державної нотаріальної контори 03.12.1982 за № 93.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. О. Золотоверха