Справа № 939/195/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного подружнього життя у неї і ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Фактично в перший рік після народження дитини відповідач припинив приймати участь у житті дитини та починаючи з жовтня 2022 року ні разу сина не бачив. На даний час постала гостра необхідність для придбання дитині планшету для розвитку здібностей, оскільки син ОСОБА_3 проявляє здібності до технологічних процесів і вона ( ОСОБА_1 ), як мати, бажає сприяти йому в розвитку його здібностей. Мобільним телефоном син не забезпечений, а на планшет є можливість встановити сім-карту, що дозволить забезпечити контроль щодо місця перебування дитини, а тому з урахуванням постійних повітряних тривог, вважала це прийнятним і необхідним засобом. Наразі планшет вона (позивач) не купувала через відсутність повної суми на його придбання, тому квитанцію про оплату надати не має можливості, але може запевнити, що половину суми на його придбання вона заощадила. З огляду на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 гривень.

13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направив.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований і проживає разом із матір`ю у АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9, 11, 12).

З копії характеристики вбачається, що ОСОБА_4 є учнем 2 класу ОЗО «Новозаліський ліцей» Бородянської селищної ради, має хороший фізичний і розумовий розвиток, добре розвинену пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал і легко його відтворює. Уміє відрізняти істотні та другорядні ознаки предметів і явищ, має розвинену уяву. Відповідально виконує завдання і дотримується зобов`язань. Активно бере участь у заняттях, виявляє велику ініціативу та самостійність. Творчо та безконфліктно працює у колективі. Завжди дотримується правил безпечної поведінки під час занять та ігор. Організований, вміє самостійно працювати. Дотримується режиму дня, любить малювати, виконувати аплікації, грати в рухливі ігри. Спокійний, добрий, товариській. Вихованням дитини займається мама, яка підтримує зв`язок зі школою, відвідує батьківські збори, позакласні заходи (а.с. 14).

08 серпня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 72467321 з примусового виконання судового наказу № 939/900/22, виданого 21 вересня 2021 року Бородянським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15, 16-17, 18).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, а при стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені в майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки тягар доказування у даному випадку покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач у будь-якому випадку повинна їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Так, позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що син ОСОБА_3 проявляє здібності до технологічних процесів, а тому на даний час постала необхідність для придбання дитині планшету для розвитку його здібностей, половина вартості якого становить 5 000 гривень.

Однак, жодних доказів, що свідчать про наявність у сина сторін особливих здібностей, які потребують додаткового розвитку, суду не надано, як і не надано доказів (рахунку-фактури, тощо) на підтвердження розміру прогнозованих витрат, пов`язаних із придбанням планшету, які б містили інформацію про нього, зокрема технічні характеристики та повну вартість.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина та вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14 квітня 2025 року.

СуддяМ.Герасименко