Провадження №2/359/41/2025
Справа №359/6767/20
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідачів Кислощук Яни Сергіївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз ЗБУТ», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник відповідачів Кислощук Я.С. заявила клопотання про закриття провадження в цивільній справі, яке обґрунтувала тим, що постановою НКРЕКП №1839 від 26 грудня 2022 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Крім цього, постановою НКРЕКП №1596 від 31 серпня 2023 року зобов`язано ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконання зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ «Київоблгаз» за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ «Київоблгаз». З 01 вересня 2023 року Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконує функції оператора ГРМ, визначені Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем. При цьому, представник відповідачів ОСОБА_2 вказала на відсутність порушеного, оспорюваного чи невизнаного права чи законного інтересу позивача з боку ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Позивач заперечував проти заявленого клопотання про закриття провадження у цивільній справі.

Заслухавши думку сторін та дослідивши подане клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 травня 2018 року у цивільній справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18), відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тому поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. У зв`язку з цим, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням ч.2 та ч.3 ст.49 ЦПК України право на розпорядження предметом спору наділений виключно позивач.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач не заявляв клопотання про відмову від позову чи про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Натомість, позивач заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі, вказавши, що його права не були відновлені.

Відповідно до положення ст.209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У зв`язку з цим, за наявності в провадженні суду спору про право, від розгляду якого позивач не відмовився, за результатами якого суд повинен ухвалити рішення по суті спору, суд не вправі закрити провадження у цивільній справі та позбавити у такий спосіб права позивача на повторне звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Тому у задоволенні клопотання про закриття провадження у цивільній справі належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.13, ч.2 та ч.3 ст.49, п.2 ч.1 ст.255, п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про захист прав споживача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали 14 квітня 2025 року.

Суддя: В.В. Журавський