РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з стягнуги з останнього на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року у розмірі 15304,14 грн.

Вказує, що 11 листопада 2011 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час перебування в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2018 в справі №569/5047/18 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено. Розірвано шлюб між сторонами, рішення набрало законної сили 04.04.2019 року.

Донька сторін постійно проживає з матір`ю - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини. Рівненським міським судом Рівненської області 20.04.2018 року видано судовий наказ у справі №569/5982/18, яким наказано стягувати з Відповідача на користь Позивача на утримання дочки - ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2019 по справі №569/10813/19 було припинено з моменту набрання цим рішенням законної сили подальше примусове виконання наказу Рівненського міського суду 20.04.2018 року у справі № 569/5982/18, змінено розмір аліментів та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. з моменту набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2019 по справі №569/10813/19 набрало законної сили 04.03.2019 року, отже саме з цієї дати у Відповідача виник обов`язок сплати аліментів у розмірі 1500,00 грн. на місяць.

Відповідач сплачував аліменти невчасно та не у повному обсязі, в наслідок чого за ним станом на 01.09.2022 року рахується заборгованість із сплати аліментів у розмірі 12304,64 грн.

Відтак, загальна сума нарахованої неустойки (пені) за період з березня 2019 по жовтень 2022 року становить 31533,98 грн.

02.05.2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву у якому він зазначає, дійсно перебував у шлюбі з позивачем та має з нею спільну дитину ОСОБА_3 . Зазначає, що позивач ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим ним ініційовано позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Вказує, що не визнає позовні вимоги повністю, оскільки ним було передано ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів на дитину ювелірні вироби, а саме: сережки метелик, ланцюжок та кулон з надписом імені, загальною вартістю 932 долари США та квітковий сет загальною вартістю 3895 доларів США. Відповідно загальна вартість золотих виробів значно перевищує заявлену суму заборгованості по аліментах, а отже твердження позивача про наявність боргу по сплаті аліментів не відповідає дійсності, а даний позов є безпідставним. Вказав також, що несе і додаткові витрати на свою дитину, придбав мобільний телефон з аксесуарами на загальну суму 9689 гривень, ігровий набір на загальну суму 2380,80 гривень. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 грудня 2022 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

27 січня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про надання йому перекладача.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2023 року заяву ОСОБА_2 про призначення перекладача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Призначено відповідачу ОСОБА_2 перекладача та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області (м. Рівне, вул. Кавказька, 7, м. Рівне, 33013), залучити ОСОБА_2 перекладача, який володіє перською або турецькою мовою та забезпечити його прибуття на 11 год. 30 хв. 27 лютого 2023 року у приміщення Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги, залучити ОСОБА_2 перекладача, який володіє перською або турецькою мовою та забезпечити його прибуття на 11 год. 00 хв. 17 квітня 2024 року у приміщення Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року допущено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів перекладача ОСОБА_6 . Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області провести оплату виконаної перекладачем роботи.

17 липня 2024 року до суду надійшла відповідь ТУ ДСА в Рівненській області про неможливсть компенсації витрат на оплату послуг перекладача у зв`язку з відсутністюю бюджетних асигнувань за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних) для оплати послуг з перекладу.

Відповідачу ОСОБА_2 судом роз`яснено його право укласти угоду із перекладачем із подальшим розподілом витрат, що будуть ним понесені відповідно до ст. 139, 141 ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні не визнали позовні вимоги, підтримавши пояснення, що викладені у відзиві. Вважають, що заборгованості за аліментами у відповідача немає, оскільки ним було передано позивачу ювелірні вироби в рахунок погашення аліментів. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вказано у позові, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.2013 року.

Рівненським міським судом Рівненської області 20.04.2018 року видано судовий наказ у справі №569/5982/18, яким наказано стягувати з Відповідача на користь Позивача на утримання дочки - ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2019 по справі №569/10813/19 було припинено з моменту набрання цим рішенням законної сили подальше примусове виконання наказу Рівненського міського суду 20.04.2018 року у справі № 569/5982/18, змінено розмір аліментів та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. з моменту набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Рішенння суду набрало законної сили 04.03.2019 року, таким чином обов`язок відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів у цій сумі існує із 04.03.2019 року.

Зазначене вище не оспорюється відповідачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 18.10.2022 року №155723, що здійснений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вінсент З.Д. по ВП №61261255 при примусовому виконанні виконавчого листа №569/10813/18 виданого 11.02.2020 року Рівненським міським судом Рівненської області про зміну розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень сукупний розмір заборгованості по аліментах за період з березня 2019 року (з 04.03.2019 року) по вересень 2022 року, станом на 01.10.2022 року становить 13804,64 гривні.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

У відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до частин 1,2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов"язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов"язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов"язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов"язання боржником. Після порушення боржником свого обов"язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов"язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов"язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Позивачем у позовній заяві зазначено розрахунок суми пені за несвоєчасну сплату заборгованості, з яким погоджується суд.

Загальна сума неустойки (пені) за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року становить 31533,98 грн.

Відповідачем вказаний розрахунок не оспорювався, свого розрахунку ним не подано.

Згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину. Отже, в даному випадку, оскільки сума пені перевищує розмір заборгованості по аліментам, вона повинна бути обмежена розміром заборгованості.

Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки не сплачує, або несвоєчасно сплачує стягнуті з нього аліменти та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів.

Посилання відповідача на той факт, що ним передано позивачу ювелірні вироби, в рахунок сплати ним аліментів суд не бере до уваги, адже відповідно до ч. 1 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Ювелірні вироби не є тим майном, яке може бути передано для припинення права на аліменти, окрім того доказів, що дані вироби було передано позивачу саме для утримання дитини на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2019 по справі №569/10813/19 суду не надано.

Таким чином, передання позивачу відповідачем ювелірних виробів не звільняє останнього від сплати аліментів на утримання своєї доньки та відповідальності за їх несплату чи несвоєчасну сплату.

Враховуючи вищевикладене та наведений розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року у розмірі 15304 гривні 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 992 гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя -