Справа №331/7137/24
Провадження №2/752/3830/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

Адвокат Демченко Олена Богданівна в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.07.2006 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду міста Києві від 30.04.2009.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2009 з ОСОБА_1 на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів боржника, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2009 та до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2009 судом було видано виконавчий лист №2-4293/2009 від 25.01.2010, який перебуває на виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визначений судом розмір аліментів є необґрунтовано високим, не відповідає розміру, необхідному на утримання однієї дитини, який не повинен перевищувати 1/4 частину від доходів.

На теперішній час матеріальне становище позивача погіршилося, оскільки виникла значна заборгованість зі сплати аліментів, яка пов`язана з перебування позивача з травня 2024 року у зв`язку з мобілізацією до Збройних сил України та на навчанні в Республіці Словаччина.

Крім того, змінився сімейний стан позивача, оскільки на його утриманні перебуває його матір, яка є пенсіонером за віком, слабо зрячою та потребує постійної допомоги, в тому числі і матеріальної.

Оскільки позивач з травня 2024 року перебуває в Збройних силах України, то догляд за його матір`ю здійснює його знайома, якій позивач перераховує грошові кошти, а остання здійснює придбання продуктів, ліків, оплачує рахунки для його матері, а також готує та здійснює інший необхідний догляд.

Також погіршився стан здоров`я позивача, оскільки останній потребує медичного лікування та реконструкції щелепи, а також має інші захворювання, виявлені під час проходження медичного огляду.

З огляду на те, що позивач хворіє, несе витрати на лікування та сплату комунальних послуг, послуг по догляду, а також на його утриманні перебуває матір, крім того, останній придбаває військове обмундирування, засоби та знаряддя, для забезпечення життєдіяльності під час виконання бойових завдань, він не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Просила зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2009, справа №2-4393/2009 з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.12.2024 до досягнення повноліття.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2024 передано на розгляд за підсудністю справу №331/7137/24 до Голосіївського районного суду міста Києва.

27.01.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 22.07.2006, який був розірваний 30.04.2009.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

14.12.2009 Солом`янським районним судом міста Києва у справі №2-4393 2009 рік було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2009 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В провадженні Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №42395940 щодо примусового виконанні вищезазначеного рішення Солом`янського районного суду міста Києва.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.11.2024 заборгованість ОСОБА_1 з липня 2018 року по жовтень 2024 року становить 64877,66 грн.

В період з листопада 2023 року по грудень 2023 року та у березні 2024 року ОСОБА_1 проходив медичні обстеження та лікування, пов`язане з деформацією нижньої щелепи травматичного ґенезу.

Відповідно до довідки №89/9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 має консолідований двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці обох кутів з наявністю метало фіксаторів з незначним порушенням мовної та жувальної функції, хронічний простатит в стадії нестійкої ремісії, центральна дегенерація сітківки, міотопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

У частині першій статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що розмір аліментів визначений судом є значно великим, він має незадовільний стан здоров`я, його матеріальне становище погіршилося, він має на утриманні матір, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду підлягає зменшенню.

Необгрунтованою є вимога зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача, починаючи з 27.12.2024, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо решти доводів, які наведені в позові, суд відзначає наступне.

Докази зміни сімейного стану позивача відсутні.

Посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває матір, не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, однак позивач не надав до суду належним та допустимих доказів на підтвердження непомірного розміру її пенсії, що унеможливлює останній забезпечувати себе самостійно.

Додані до позовної заяви квитанції про перерахування грошових коштів ОСОБА_5 , тобто особі яка доглядає за матір`ю позивача, судом до уваги не беруться, оскільки останній зазначає, що догляд за його матір`ю ОСОБА_5 здійснює з травня 2024 року, разом з тим, квитанції датовані листопадом 2024 року.

Також судом не беруться до уваги доводи позивача щодо погіршення його матеріального стану, оскільки останній не надає жодних належних доказів на підтвердження цього, навпаки, як вбачається з розрахунку заборгованості наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дохід ОСОБА_1 значно підвищився у 2024 році.

Посилання позивача, що його матеріальне становище погіршилося у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає необґрунтованими, оскільки це не взаємопов`язані між собою обставини.

Щодо погіршення стану здоров`я позивача, суд зазначає, що до позовної заяви долучені документи, які підтверджують лікування та понесення витрат на таке лікування у короткочасний період та за довгий час до звернення до суду з цим позовом. Суд вважає, що тимчасове погіршення стану здоров`я позивача, викликане переломом щелепи, не впливає на змогу останнього сплачувати аліменти у вже визначеному судом розмірі. Відомостей, що позивач має хронічні захворювання та несе витрати на лікування, пов`язане з цими захворюваннями, матеріали справи не містять.

Отже, встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку з нормами закону, якими врегульовано спірні правовідносини, дають підстави для висновку про те, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, у позивача не відбулося змін ні в матеріальному стані, ні в сімейному стані, ні в стані його здоров`я.

Вказані у ст. 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення аліментів, встановлених рішенням суду.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неспроможність виплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, через виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, а це, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення в повному обсязі складене 14.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова