Єдиний унікальний номер 344/839/25
Номер провадження 2/341/377/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 квітня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представник Тараненко А. І. в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330 у розмірі 21436,70 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн та 2422,0 грн судового збору.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 21436,70 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,0 грн, заборгованість за процентами 16436,70 грн.

Ухвалою суду від 14.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 17.04.2025.

У судове засідання 17.04.2025 сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином.

Представник позивача в позові, просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками долучені до позову. Також, суд надіслав відповідачу ухвалу про відкриття провадження із зазначенням в ній часу і дати судового засідання, яку відповідач не отримав. Відповідна ухвала повернулась до суду, оскільки відповідач відсутній за вказаною адресою.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 17.04.2025 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

09.01.2024 між ТзОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-10871330 (далі Договір)(а. с. 53-57).

Згідно з Договором заборгованість грошові кошти, що підлягають сплаті позичальником кредитодавцю за Договором, включаючи суму кредиту, суму нарахованих, але неоплачених процентів за користування кредитом, суми нарахованої відповідно до умов Договору, але не оплаченої неустойки та суму нарахованої відповідно до умов Договору, але не оплаченої комісії за надання кредиту.

Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Сума кредитного ліміту (сума кредиту) складає 5000,0 грн. Тип кредиту кредитна лінія (п. 1.2).

Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) 05.09.2024 (п. 1.3).

Тип процентної ставки фіксована (п. 1.4).

Відповідно до п. 1.4.1 Договору стандартна процента ставка складає 2,40% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 1728,99% (п. 1.7).

Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 33800,0 грн. (п. 1.8).

Відповідно до п. 2.2 Договору цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Дата надання/видачі кредиту 09.01.2024. Сума кредиту 5000,0 грн перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п. 2.8).

Згідно з п. 7.20 Графік платежів дата видачі кредиту 09.01.2024 до 05.09.2024. Кількість днів у розрахунковому періоді 240 днів. Сума платежу за розрахунковий період 31411,0 грн. Сума кредиту за договором 5000,0 грн. Проценти за користування кредитом 26411,0 грн. Реальна річна процентна ставка 1536,04%. Загальна вартість кредиту 31411,0 грн.

Цей договір підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04813.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту: тип кредиту кредитна лінія; сума кредиту 5000,0 грн; строк кредитування 240 календарних днів; спосіб та строк надання кредиту безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача; процентна ставка, процентів річних: 828,22% річних, знижена процентна ставка 0,011% в день за перші 20 днів, стандартна процентна ставка 2,40% в день з 21 дня до дати повернення (закінчення строку кредитування); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 26411,0 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 31411,0 грн; реальна річна процентна ставка, процентів річних 1536,04% (а. с. 63-65).

Паспорт споживчого кредиту підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04813.

Відповідно до інформаційної довідки ТзОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 № 204/09 ТзОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні трансакції, зокрема, 09.01.2023 о 13:38:24 на суму 5000,0 грн на карту № НОМЕР_1 (а. с. 68-69).

Згідно з додатком до інформаційної довідки ТзОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 № 204/09 ТзОВ «Качай гроші» надає додаткову інформацію щодо позичальників, яким перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon», зокрема, ОСОБА_1 09.01.2023 о 13:38:24 перераховано кошти у розмірі 5000,0 грн на карту № НОМЕР_1 (а. с. 70-72).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТзОВ «Качай гроші» заборгованість на дату продажу кредиту № 00-10871330 (22.01.2024) становить 5007,70 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 5000,0 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 7,70 грн (а. с. 80).

22.01.2024 між ТзОВ «Макс кредит» (далі Фактор) та ТзОВ «Качай гроші» (далі Клієнт) укладено договір факторингу № 22-01/2024 (а. с. 83-87).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з витягом з Додатку № 1 до договору факторингу від 22.01.2024 № 22-01/2024 ТзОВ «Макс кредит» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором від 09.09.2024 № 00-10871330, відповідно до якого: залишок заборгованості за тілом кредиту 5000,0 грн; залишок заборгованості за відсотками 7,70 грн; всього сума заборгованості 5007,70 грн (а. с. 93-96).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТзОВ «Макс кредит» заборгованість на дату продажу кредиту № 00-10871330 (16.08.2024) становить 21436,70 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 5000,0 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 16436,70 грн (а. с. 81-82).

На підставі даних указаного розрахунку суд установив, що ТзОВ «Макс кредит» після набуття права вимоги за Договором на загальну суму 5007,70 грн за період з 31.01.2024 до 16.08.2024 нараховувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 2,40% на день, а саме по 120,0 грн за день, що відповідає погодженим у п. 1.4.1 Договору умовам.

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з реєстром боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТзОВ «Макс кредит» до договору факторингу від 16.08.2024 № 16082024-МК/ЕЙС до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330, відповідно до якого: залишок заборгованості за тілом кредиту 5000,0 грн; залишок заборгованості за відсотками 16436,70 грн; всього сума заборгованості 21436,70 грн (а. с. 28-29).

Згідно з випискою ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330 станом на 16.12.2024 у розмірі 21436,70 грн, а саме: залишок заборгованості за тілом кредиту 5000,0 грн; залишок заборгованості за відсотками 16436,70 грн. Станом на 16.12.2024 ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330 не погашена (а. с. 79).

Отже, після набуття права вимоги до відповідача за Договором ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» відсотки за користування кредитом з 16.08.2024 до 05.09.2024 у не нараховувало.

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу ,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору.

Отже, суд установив, що відповідач був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, право вимоги за Договором від ТзОВ «Качай гроші» перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» на підставі договорів факторингу від 22.01.2024 № 22-01/2024 та 16.08.2024 № 16082024-МК/ЕЙС.

Ураховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Договору від 09.01.2024 № 00-10871330, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість за цим Договором на суму 21436,70 грн. Указана заборгованість складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5000,0 грн та заборгованості за процентами у розмірі 16436,70 грн.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема копією Договору, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, копією довідки від 09.09.2024 № 204/09, копіями договорів факторингу 22.01.2024 № 22-01/2024 та 16.08.2024 № 16082024-МК/ЕЙС, розрахунками заборгованості тощо.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав.

З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги від 22.11.2024 № 2211/Е, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копією додаткової угоди від 22.11.2024 № 7 до договору про надання правової допомоги від 22.11.2024 № 2211/Е, укладеною між ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копією свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, копією акта прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 , відповідно до якого вартість послуг складає 7000,0 грн (а. с. 31-36).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а. с. 97).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд з дотриманням положень вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265,268,272-274,279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» заборгованість за Кредитним договором від 09.01.2024 № 00-10871330 у розмірі 21436,70 грн, з яких: заборгованість за кредитом 5000,0 грн, заборгованість за процентами 16436,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2025 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»», місцезнаходження за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, ;

відповідачка ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ