Справа № 161/6964/25
Провадження № 2/161/2935/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 квітня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.,

розглянувши заяву Приватного малого підприємства «Євро-В» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного малого підприємства «Євро-В» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

11.04.2025 адвокат Богачук Я.О., в інтересах ПМП «Євро-В», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Одночасно з позовною заявою адвокат Богачук Я.О. подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на житлового будинку (загальна площа 313,1 м2, житлова площа 146,8 м2) АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 33700335; та на земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :03:001:4882, місце розташування - село Струмівка Луцького району, Волинської області.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначають, що ПМП «Євро-В» подало до Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву, у якій просить суд визнати недійсним договір дарування від 15.03.2024, за яким ОСОБА_1 подарував для своєї дружини, ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 , та 1/2 земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :03:001:4882, місце розташування - село Струмівка Луцького району, Волинської області.

Цей договір є фраудаторним, оскільки він укладений у період, коли ОСОБА_3 було достеменно відомо про існування у нього грошових зобов`язань перед ПМП «Євро-В» в сумі 489 730,00 грн, а також про наявність заявлених до нього вимог ПМП «Євро-В» про повернення безпідставно набутих коштів.

Чинність цих грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед ПМП «Євро-В» підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З банківського рахунку ПМП «Євро-В» було безпідставно перераховано ФОП ОСОБА_1 489 730,00 гривень.

ПМП «Євро-В» неодноразово вживало заходів по поверненню цих коштів, як безпідставно набутих ОСОБА_1 . Зокрема, підприємство 05.03.2024 заявляло письмову вимогу ФОП ОСОБА_1 про повернення коштів, подало відповідний позов до суду, зверталося до правоохоронних органів.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 справі №903/420/24 позов ПМП «Євро-В» було задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ПМП «Євро-В» 489 730,00 грн. безпідставно набутих коштів, 7 345,95 гривень витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 11 018,93 гривень витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Однак це рішення досі не виконане навіть частково. Це сталося тому, що ОСОБА_1 позбувся прав на нерухоме майно, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду. Так, через кілька днів після отримання ОСОБА_1 вимоги ПМП «Євро-В» від 05.03.2024 про необхідність повернення коштів, 15.03.2024 відповідачі уклали договір дарування, за яким ОСОБА_1 подарував для своєї дружини ОСОБА_2 1/2 належних йому будинку АДРЕСА_1 і 1/2 земельної ділянки.

ПМП «Євро-В» звернулося до суду із позовом про визнання цього договору недійсним, як фраундатного. І на даний час є всі підстави для забезпечення цього позову.

Той факт, що ОСОБА_1 , аби унеможливити стягнення з нього коштів, уклав фраудаторні договори, свідчить про намір відповідачів ухилятися від виконання рішення суду. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити реальне виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.ст. 156, 158 ЦПК України).

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Так, згідно вказаних вище положень цивільного процесуального законодавства, заходи забезпечення позову вживаються судом виключно у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, крім того, такі заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17 конкретизував положення процесуальних норм щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вказав, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив такі обставини.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 справі №903/420/24 позов ПМП «Євро-В» було задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ПМП «Євро-В» 489 730,00 грн. безпідставно набутих коштів, 7 345,95 гривень витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 11 018,93 гривень витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.124-129).

27.01.2025 приватний виконавець Сергій Пирога виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76964868 (а.с.137-138).

27.01.2025 року приватний виконавець Сергій Пирога виніс постанову про арешт коштів боржника ВП №76964868 (а.с.139-140,141-142).

15.03.2024 було укладено договір дарування, за яким ОСОБА_1 подарував для своєї дружини ОСОБА_2 1/2 належних йому будинку АДРЕСА_1 і земельної ділянки (а.с.104-112).

Вважаючи вищевказаний договір дарування фраудаторним, ПМП «Євро-В» звернулося до суду з позовом про визнання його недійсним.

Відповідно до заяви ПМП «Євро-В» про забезпечення позову, вбачається та підтверджується доданими до заяви доказами, що між сторонами виник реальний спір щодо правомірності оскаржуваного правочину. Врахувавши характер спору, суд погоджується з аргументами представника позивача, що відповідачі можуть вчиняти дії щодо подальшого відчуження нерухомого майна або ж обтяження його борговими чи іншими зобов`язаннями. Це може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки він буде змушений докладати для цього додаткових зусиль (звертатися до суду з новим позовом до нових власників тощо).

Окрім цього, суд бере до уваги той факт, що позивач березні 2024 року вже звертався до Господарського суду Волинської області із заявою про накладення арешту на спірний будинок задля недопущення його відчуження ОСОБА_1 , проте, ухвалою суду від 11 березня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви позивача щодо накладення арешту (а.с. 99-102), а через чотири дні після постановлення ухвали суду про відмову в накладенні арешту, 15 березня 2024 року ОСОБА_1 уклав договір дарування своїй дружині ОСОБА_2 житлового будинку (загальна площа 313,1 м2, житлова площа 146,8 м2) АДРЕСА_1 ; та земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :03:001:4882, місце розташування - село Струмівка Луцького району, Волинської області (а.с. 109).

Отже, такі дії та поведінка відповідачів дають обґрунтовану підозру вважати, що відповідачі і надалі можуть вчиняти дії, спрямовані на подальше відчуження спірного будинку, щодо якого укладено спірний договір дарування, або ж здійснення обтяження цього будинку борговими чи іншими зобов`язаннями.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про забезпечення позову, судом враховано пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірність такого заходу позовній вимозі, а також спосіб реалізації даним заходом мети його вжиття. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину житлового будинку та земельної ділянки, жодним чином не порушить прав відповідачів щодо вільного володіння та користування цим майном.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлового будинку, та земельної ділянки, оскільки даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного малого підприємства «Євро-В» про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт арешт на житлового будинку (загальна площа 313,1 м2, житлова площа 146,8 м2) АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 33700335; та на земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :03:001:4882, місце розташування - село Струмівка Луцького району, Волинської області.

Копію ухвали направити Відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Винниченка, 27-А, м. Луцьк) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено - 14.04.2025.

Стягувач: Приватне мале підприємство «Євро-В», місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Запорізька, 37, код в .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова