Справа 206/807/25
Провадження 2/206/989/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретарі судового засідання Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

в режимі відеоконференції:

представника відповідача ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2025 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовує тим, що 10 січня 2025 року, ОСОБА_1 , було звільнено з посади заступника директора з правових питань в ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу (розпорядження) керівника ПАТ «Запоріжжяобленерго» №90/к про припинення трудового договору від 09.01.2025 року. З даним наказом позивач не згодний і просить скасувати його з наступним поновленням на роботі, з таких підстав:

03.04.2023 року його було прийнято на роботу в ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду радника генерального директора, а 11.07.2023 року позивача було призначено на посаду заступника директора з правових питань, що підтверджується даними трудової книжки.

21.07.2023 року генеральним директором видано наказ №355/од «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго». На підставі даного наказу в підпорядкування директора з правових питань перейшла посада заступника директора з питань правового забезпечення.

01.07.2024 року в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» видано наказ №398/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго». З метою оптимізації структури ПАТ «Запоріжжяобленерго», концентрації трудових ресурсів, для чіткого розподілення функціональних напрямів та покращення якості керівництва окремими бізнес-процесами, удосконалення процесів управління, рішенням Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 28.06.2024 року (протокол №9) затверджена організаційна структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго». Внаслідок чого вирішено з 01.07.2024 року ввести в дію організаційну структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», шляхом створення посад, а саме першого заступника директора з правових питань.

Пунктом 1.3.5. Наказу №398/од вирішено: підпорядкувати першому заступнику директора з правових питань: відділ з питань корпоративних прав (шляхом перейменування групи з питань корпоративних прав); відділ з обслуговування структурних підрозділів (шляхом перейменування групи з обслуговування структурних підрозділів) та відділ правового забезпечення.

Заступнику директора з правових питань підпорядковано відділ майнових та земельних відносин (п. 1.3.6. Наказу №398/од).

Де-факто та де-юре (у відповідача відсутня копію наказу про перерозподіл функціональних обов`язків) між посадами першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань відбувся розподіл обов`язків, внаслідок чого відділ з питань корпоративних прав, відділ з обслуговування структурних підрозділів та відділ правового забезпечення, які були у підпорядкуванні заступника директора з правових питань, стали підпорядковуватись посаді першого заступника директора з правових питань. В підпорядкуванні заступника директора з правових питань залишився тільки відділ майнових та земельних відносин. Отже, після перерозподілу функціональних обов`язків, без запровадження додаткових напрямів діяльності, фактично одна посада була поділена на дві, шляхом введення нової посади першого заступника директора з правових питань. До введення посади першого заступника директора з правових питань, заступник директора з правових питань контролював діяльність усіх відділів.

У зв`язку з чим позивач, який обіймав посаду заступника директора з правових питань, мав переважне право на те, щоб бути переведеним на посаду першого заступника директора з правових питань, оскільки він був більш кваліфікованим працівником та організовував роботу відділів, які перейшли в підпорядкування до «новоствореної посади». Однак, ОСОБА_1 , не було проінформовано вчасно про нову вакантну посаду і не запропоновано перевід в якості підвищення по службі. Натомість, на посаду призначена особа, котра раніше не виконувала аналогічних функціональних обов`язків та не працювала в ПАТ «Запоріжжяобленерго», внаслідок чого її кваліфікація була нижчою, а досвід роботи в даній галузі, та зокрема на даному підприємстві, був відсутнім.

Позивач звертає увагу суду на те, що призначення працівника на посаду першого заступника директора з правових питань відбувається на конкурсній основі. Проте оголошення про конкурс на посаду першого заступника директора з правових питань на сайті підприємства не було. Більше того, працівники не були повідомлені про наявну вакантну посаду, що позбавило їх переважного права на прийняття участі в конкурсному доборі на посаду першого заступника директора з правових питань.

09.10.2024 року в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» видав наказ №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», на підставі якого з 16.10.2024 року в дію вводилась організаційна структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», котра передбачала створення таких посад:

- заступник директора виконавчого з організації забезпечення закупівель;

- заступник директора виконавчого з капітального будівництва;

- заступник директора виконавчого з інвестиційної діяльності;

- заступник директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності.

Перейменовано відділ з обслуговування структурних підрозділів у відділ з правового обслуговування структурних підрозділів.

На підставі п. 1.3.4. Наказу вирішено підпорядкувати першому заступнику директора з правових питань відділ майнових та земельних відносин.

Заступнику директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності підпорядковано відділ правового забезпечення (п. 1.3.5. Наказу).

п. 2 Наказу вирішено ліквідувати з 11.01.2025 року посади: заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань.

Метою змін в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», відповідно до положень Наказу є оптимізація структури ПАТ «Запоріжжяобленерго», концентрація виробничих засобів та підвищення ефективності використання трудових ресурсів для чіткого розподілення функціональних напрямів та покращення якості керівництва окремими бізнес-процесами, удосконалення процесів управління.

Позивач зауважує, що Накази про зміни в організаційній структурі ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 11.07.2024 року та від 09.10.2024 року є ідентичними за підставами їх видання, та пов`язані з оптимізацією структури ПАТ «Запоріжжяобленерго», концентрацією виробничих засобів, підвищення ефективності використання трудових ресурсів для чіткого розподілення функціональних напрямів, покращення якості керівництва окремими бізнес-процесами, удосконалення процесів управління.

Проте, дані підстави мають бути обґрунтованими, щоб такі зміни в організаційній структурі підприємства не створювали ризики для працівників, чиї посади можуть бути в будь-який момент скороченими.

Саме працівник є більш вразливою стороною трудових відносин.

Позивач звертає увагу суду на те, що хоча власник і має право визначати чисельність та штат працівників, проте таке рішення має бути мотивовано конкретними показниками роботи підприємства, а саме відділів, в котрих відбулося скорочення штатних посад. Більше того, таке рішення не повинно порушувати правомірні очікування працівників на працю, без ризику бути звільненим в будь-який момент.

До того ж, вищевказані зміни в організаційній структурі ПАТ «Запоріжжяобленерго» не передбачали як обов`язкову умову їх проведення ліквідацію наступних штатних посад: заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань.

У наказі про зміни в організаційній структурі ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.10.2024 року не конкретизовано, які саме зміни у роботі підприємства призвели до виникнення необхідності скорочення штатних посад, з подальшим скороченням працівників, які їх обіймали, оскільки на ПАТ «Запоріжжяобленерго» не існувало вакантних посад за аналогічним напрямом роботи та оплатою праці.

Порушення відповідачем даних процедур призвело до неправомірного звільнення позивача, котрому не були запропоновані усі вакантні посади за його напрямами діяльності на момент проведення змін в організаційній роботі підприємства. Дані дії свідчать про те, що відповідач мав в подальшому намір звільнити позивача, проте не мав підстав це зробити за власним бажанням позивача або внаслідок порушення ним дисципліни.

Позивач ще раз наголошує на тому, що роботодавець, який проводив штатні зміни, не повідомив його про початок таких змін і не проінформував, що у зв`язку з майбутнім скороченням його посади та введенням іншої, яка за функціональними обов`язками може відповідати його кваліфікації та напряму роботи, він може претендувати на дану посаду, яка певний час була вільна (саме той час, коли позивач не був обізнаний у змінах в штатному розписі і виведення його посади поза штат).

Більше того, позивача не попереджено про виведення зі штатного розпису його посади заступника директора з правових питань ПАТ «Запоріжжяобленерго» 16.10.2024 року, з одночасним ознайомленням з вакантними посадами на ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Станом на 16.10.2024 року і до складання письмового попередження про скорочення займаної позивачем посади заступника директора з правових питань - 29.10.2024 року, посади першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності були вакантними, про що позивач дізнався після їх зайняття новими працівниками.

Про конкурс на зайняття вакантних посад, працівники, чиї посади підлягали скороченню, не були повідомлені, у зв`язку з чим роботодавець не вжив усіх необхідних заходів для працевлаштування осіб, чиї посади були виведені поза штат з подальшим скороченням.

22.10.2024 року в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» видано наказ за № 602/од «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», на підставі якого вирішено скоротити з 11.01.2024 року посади: заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань.

29.10.2024 року ОСОБА_1 ознайомився з попередженням про скорочення займаної посади заступника директора з правових питань ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 11.01.2025 року. Також ОСОБА_1 повідомлено про можливість зайняття вакантних посад, серед тих, які є в наявності в товаристві та які він може зайняти виходячи з наявної спеціальності та рівня освіти.

Позивач звертає увагу суду на те, що він не відмовлявся від запропонованих вакансій, про що свідчить відсутність його підпису з вищевказаному попередженні. Більше того, він вважає, що не всі вакантні посади йому були запропоновані. Тому позивач за для захисту свої прав був вимушений звернутись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та просить його задовольнити та витребувати інформацію та засвідчені належним чином документи з ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2025 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження та витребувано інформацію та засвідчені належним чином документи.

27.02.2025 року через електронний суд представником відповідача були надані витребувані документи та пояснення.

04.03.2025 року через електронний суд представником відповідача направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач не може погодитись з такими висновками позивача і вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Відповідач був вправі впроваджувати будь-які зміни в організації виробництва і праці як в цілому по підприємству, так і в окремих підрозділах, або по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності своєї діяльності, і такі дії Відповідача щодо зміни в організації виробництва та праці були обґрунтованими та документально оформленими, шляхом видачі наказу № 580/од, що свідчить про те, що Відповідач дотримався установленого законом порядку проведення зміни істотних умов праці. Відповідно до наказу Відповідача № 585/од від 09.10.2024 «Про зміни в організаційній структурі у правління ПАТ «Запоріжжяобленерго» (надалі наказ № 585/од, копія знаходиться в матеріалах справи) було прийнято рішення про введення в дію з 16.10.2024 організаційної структури управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» створені нові посади у т.ч. серед інших - посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, здійснено підпорядкування відділів, прийнято рішення щодо ліквідації з 11.01.2025 посад заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань. В подальшому, 10.10.2023 в порядку виконання наказів № 580/од та 585/од, директором з правових питань було підготовлено на направлено за належністю техніко-економічне обґрунтування скорочення посади заступника директора з правових питань (копія додається), а 22.10.2024 відповідно до наказу Відповідача «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 № 585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» (надалі наказ № 602/од, копія знаходиться в матеріалах справи) прийнято рішення скоротити з 11.01.2025 посади заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань, а директора департаменту з персоналу зобов`язано організувати попередження персоналу, який підлягає скороченню, про наявні вакансії, відповідно до КЗпП України. На виконання наказу № 602/од Позивач був ознайомлений із попередженням від 29.10.2024 про скороченням його посади з 11.01.2025, а також із переліком вакантних посад станом на 29.10.2024, які він може зайняти виходячи з наявної спеціальності та рівня освіти (що підтверджується відповідними підписами Позивача на попередженні). В подальшому Позивачу неодноразово надавались переліки вакантних посад (станом 21.11.2024, станом на 27.12.2024, станом на 07.01.2025, станом на 08.01.2025 (копії переліків таких посад з доказами надання їх для ознайомлення Позивачу знаходяться в матеріалах справи), однак Позивач не надав своєї згоди щодо працевлаштування на запропоновані посади, в зв`язку з чим, із ним було припинено трудовий договір на підставі наказу № 90/к від 09.01.2025 на підставі п.1.ст.40 КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що звільнення позивача було проведено відповідно до приписів чинного законодавства України, а саме відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, в зв`язку з чим, висновки позивача про наявність в діях відповідача порушень чинного законодавства безпідставні, та такі, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2025 до дня поновлення на роботі повідомляє, що виходячи з обставин, зазначених у пункті 1 цього відзиву на позов, вважаю вказані вимоги похідними від вимог щодо поновлення на роботі, а отже такими, що не підлягають задоволенню. Щодо не проведення конкурсів на заняття посад першого заступника директора з правових питань, заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, неповідомлення позивача щодо проведення відповідних конкурсів, необізнаність позивача із наказом № 398/од від 01.07.2024 та наказом № 585/од від 09.10.2025. Виходячи з вищезазначеного висновки позивача про необхідність проведення конкурсів на заміщення відповідних посад спростовуються доказами наданими відповідачем, а саме копіями наказів № 56/од від 04.02.2021 та № 589/од від 10.10.2024, а також копіями заявок на прийом/переведення персоналу, а саме: від 07.10.2024 щодо прийому на роботу Мельникова Д.О. на посаду першого заступника директора з правових питань, від 16.10.2024 щодо переведення ОСОБА_3 на посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, в яких зазначені відповідні кандидати на заміщення вакантної посади. Щодо не ознайомлення позивача з усіма вакансіями, які були у відповідача, зокрема із вакансіями, які були у відповідача станом на 16.10.2024 Позивачу неодноразово (станом на 29.10.2024, 21.11.2024, 27.12.2024, 07.01.2025, 08.01.2025) пропонувались всі наявні у відповідача вакансії, які працівник може зайняти виходячи з наявної спеціальності та рівня освіти, однак позивач не надав згоди (не висловив бажання) щодо працевлаштування на запропоновані вакансії. За таких обставин вважаю безпідставним висновок позивача про те, що він не був ознайомлений із усіма вакансіями, починаючи з 16.10.2024 і по день його звільнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго». Тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

12.03.2025 року через електронний суд позивачем було надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач просить суд захистити його порушене право на працю і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки у дійсності змін в організації виробництва і праці не відбувалось, звільнення позивача, шляхом створення штучних підстав для скорочення його посади - є незаконним. Відповідачем надано техніко-економічне обґрунтування необхідності оптимізації чисельності працівників Дирекції з правових питань шляхом скорочення посади заступника директора з правових питань від 10.10.2024 року за №1юр, з якого вбачається, що «…відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» №398/од від 01.07.2024 «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 01.07.2024 в Товаристві введено в дію організаційну структуру ПАТ «Запоріжжяобленерго», відповідно до якої створено посади перших заступників директорів за напрямками діяльності, створені нові підрозділи, визначено підпорядкування підрозділів відповідним керівниками в т.ч. створено посаду першого заступника директора з правових питань (зміни введено на підставі Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 28.06.2024 року (протокол №9). Відповідно до п.1.3.5, 1.3.6. наказу першому заступнику директора з правових питань підпорядковано: відділ з питань корпоративних прав та відділ з обслуговування структурних підрозділів, а заступнику директора з правових питань відділ майнових та земельних відносин. Відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» №585/од від 09.10.2024 «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» введено в дію організаційну структуру правління, створено посади, визначено підпорядкування підрозділів відповідними керівниками т.ч. створено посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності (зміни введено на підставі рішення Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 03.10.2024 (протокол №15). Відповідно до п. 1.3.4., п. 1.3.5. наказу 2 першому заступнику директора з правових питань підпорядковано відділ майнових відносин, а заступнику директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності відділ правового забезпечення. Відповідне закріплення відділів обумовлено специфікою роботи, яка виконується відповідними відділами дирекції з правових питань. До того ж, на дану посаду на підставі наказу (розпорядження) №3962/к від 28.10.2024 року, в порядку переведення, призначається ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу правового забезпечення. Тобто, ОСОБА_3 фактично підвищують, створюючи нову посаду і передаючи в підпорядкування відділ в якому він працював і з якого був переведений. В заявці на прийом/переведення персоналу від 16.10.2024 року стосовно кандидатури ОСОБА_3 відсутні відомості про те, що він пройшов відповідну підготовку та/або має відповідні знання в сфері, що пов`язана з ліцензуванням. Позивач звертає увагу суду на те, що наказ про переведення ОСОБА_3 на посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності прийнято 28.10.2024 року, тобто за одинь день до того, як ОСОБА_1 було надано для ознайомлення попередження про скорочення займаної посади, а саме 29.10.2024 року. Враховуючи, що 22.10.2024 року в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» видано наказ за № 602/од «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», на підставі якого вирішено скоротити з 11.01.2025 року посади: заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань, а попередження позивача про скорочення займаної посади вручено ОСОБА_1 29.10.2024 року, відповідач умисно зволікав з врученням останнього декілька днів, щоб у позивача не виникло право на заміщення вакантної посади заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, яка була вакантна до 28.10.2024 року. Щодо економічних обґрунтувань створення нової посади, то позивач зауважує, що з наказу про затвердження змін до штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 31.10.2024 року №16/шр вбачається, що зі штатного розкладу виводиться посада заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності з окладом 98850 грн. (зміни від 29.10.2024 року) та вводиться посада заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності з посадовим окладом 50000 грн. (зміни від 16.10.2024 року). Зважаючи на те, що ОСОБА_3 було переведено з посади заступника начальника відділу правового забезпечення з окладом 36370 грн. на посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності з окладом 50000 грн., а в подальшому, через 11 днів, підвищено оклад до 98850 грн., то дана обставина ще раз свідчить про те, що створення посади заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності було економічно не обґрунтовано, оскільки в підпорядкуванні даної посади передали відділ, який очолював ОСОБА_3 і з якого його було переведено, однак оклад за його попередньою посадою складав 36370 грн., натомість, збільшився до 98850 грн., зважаючи на той самий обсяг роботи. Позивач просить суд звернути увагу на те як відбувався перерозподіл функціональних обов`язків між керівниками відділів з правових питань товариства, який вказує на те, що відповідач фактично нічого не змінив в організаційній структурі управління товариством за напрямом правової діяльності, а здійснював зміну керівництва, шляхом залучення «рекомендованих» працівників і виведенням зі штату посад на яких перебувають «не лояльні» до вищого керівництва працівники. 11.07.2023 року на підставі наказу №4082/к ОСОБА_1 було переведено з посади радника генерального директора на посаду заступника директора з правових питань в ПАТ «Запоріжжяобленерго». Даному наказу передував конкурсний відбір, результати якого закріплені протоколом конкурсної комісії оцінки кандидата від 14.06.2024 року. 21.07.2023 року генеральним директором видано наказ №355/од «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго». 01.07.2024 року в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» видано наказ №398/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго». З метою оптимізації структури ПАТ «Запоріжжяобленерго», концентрації трудових ресурсів, для чіткого розподілення функціональних напрямів та покращення якості керівництва окремими бізнес-процесами, удосконалення процесів управління, рішенням Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 28.06.2024 року (протокол №9) затверджена організаційна структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго». Внаслідок чого вирішено з 01.07.2024 року ввести в дію організаційну структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», шляхом створення посад.

Отже, між посадами першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань відбувся перерозподіл обов`язків, внаслідок чого відділ з питань корпоративних прав, відділ з обслуговування структурних підрозділів та відділ правового забезпечення, які були у підпорядкуванні заступника директора з правових питань, стали підпорядковуватись посаді першого заступника директора з правових питань. В підпорядкуванні заступника директора з правових питань залишився тільки відділ майнових та земельних відносин. Отже, після перерозподілу функціональних обов`язків, без запровадження додаткових напрямів діяльності, фактично одна посада була поділена на дві, шляхом введення нової посади першого заступника директора з правових питань. До введення посади першого заступника директора з правових питань, заступник директора з правових питань контролював діяльність усіх відділів. Дана обставина свідчить про створення першої штучної посади, а саме посади першого заступника директора з правових питань в підпорядкування якої перейшла частина відділів, що були підконтрольні посаді заступника директора з правових питань. Отже, фактично посадові обов`язки позивача були звужені, натомість додалась посада з окладом вище 120000 грн., що не раціонально для товариства в умовах постійної оптимізації та економії матеріальних ресурсів через діяльність в особливий період. Більше того, відповідачем не доведено, що дана посада була створена внаслідок неефективної роботи заступника директора з правових питань, що зумовило необхідність в перерозподілі обов`язків між посадами першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач був ознайомлений з наказом № 585/од від 09.10.2023 року, на підставі якого створено посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, то останнє є безпідставним і не доведеним належними доказами, оскільки тоді позивач міг би подати заявку щодо своєї кандидатури на заміщення даної посади у зв`язку з ліквідацією посади заступника директора з правових питань, яку він обіймав. Крім того, позивач не був ознайомлений з наказом №398/од від 01.07.2024 року щодо створення посади першого заступника директора з правових питань, щоб претендувати на дану посаду, у зв`язку з чим втратив час на подання своєї кандидатури для переведення.

Щодо недотримання відповідачем обов`язку про ознайомлення позивача з вакантними посадами, який виник на момент введення в дію наказу про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», а саме 16.10.2024 року, а не з дня попередження працівника про вивільнення, то позивач вважає, що через зволікання відповідача з винесенням попередження, не ознайомлення з наказом про скорочення посади заступника директора з правових питань, не повідомленням про наявність вакантних посад керівного складу, він втратив можливість зайняти вакантну посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності та посаду першого заступника директора з правових питань. Станом на 16.10.2024 року в товаристві існувала вакантна посада першого заступника директора з правових питань, яка була створена в липні 2024 року і про яку позивач не знав, та яка була зайнята 17.10.2024 року ОСОБА_4 , одразу після змін в структурі управління товариством. Позивач зауважує, що 16.10.2024 року в товаристві вводилась нова організаційна структура, яка передбачала створення посади заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності та ліквідацію посади заступника директора з правових питань. 22.10.2024 року відповідачем видано наказ про скорочення посади заступника директора з правових питань і аж 29.10.2024 року позивачу вручено попередження про скорочення посади. Саме з 16.10.2024 року по 28.10.2024 року відповідачем оперативно було здійснено переведення ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу правового забезпечення на посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, без оголошення конкурсу серед працівників та без повідомлення працівників чиї посади підлягали скороченню про можливість подання своєї кандидатури на зайняття даної посади. Таке швидке призначення було проведено в строк до 29.10.2024 року, щоб позивач, який тільки 29.10.2024 року отримав попередження про скорочення посади не міг претендувати на заміщення вакантної керівної посади за напрямом роботи, який він виконував раніше, адже роботодавець розумів, що саме ОСОБА_1 має переважне право, з огляду на досвід роботи, на зайняття даної посади. Тому враховуючи вище викладене, позивач вважає твердження відповідача безпідставними і не підтвердженими належними доказами та просить задовольнити позов в повному обсязі.

13.03.2025 року через електронний суд представником відповідача було надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилаючись на безпідставність висновків позивача.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що виведення зі штату посади заступника директора з правових питань та введення в штат посад першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності було проведено задля створення робочого місця для певних осіб, оскільки фактично скорочення штатних посад не відбулося, а був проведений функціональних перерозподіл обов`язків, шляхом їх «перекидання» між посадами, з частковим зменшенням на певних ділянках, задля створення нових посад. Також створення нових посад, які передбачали посадові оклади вище 125000 грн. та 70000 було економічно не рентабельним для підприємства.

Отже, своїми послідовними діями відповідач заздалегідь заповнив вакантні посади першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності одразу після змін в структурі організації управління товариством та до вручення позивачу попередження про скорочення його посади, тим самим позбавивши можливості працевлаштуватися позивачу, стосовно якого вже було заплановано звільнення.

Таким чином, відповідачем не виконано вимоги трудового законодавства щодо гарантування права громадянина на працю та сприяння збереженню роботи.

Оскільки у дійсності змін в організації виробництва і праці не відбувалось, звільнення позивача, шляхом створення штучних підстав для скорочення його посади - є незаконним, а тому позивач просив суд захистити його порушене право на працю і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. З тих підстав, що підтверджується матеріалами, показами свідка та сам позивач не заперечує що йому було запропоновано вакантні посади. Також відповідач невірно трактує положення ст.42, 43 КЗпП України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що працює директором департаменту персоналу на ПАТ «Запоріжжяобленерго». Щодо ситуації з позивачем повідомила наступне, що позивач працював на ПАТ «Запоріжжяобленерго» з липня 2023 року. Конкурс на вакантні посади проводиться на підставі наказу генерального директора про проведення конкурсу на вакантні посади. Коли надається заявка про прийом на роботу як кандидата, то надаються відповідні документи, має бути відповідна освіта та досвід. 22.10.2024 був виданий наказ про скорочення посад. Позивача було ознайомлено з попередженням за 2 місяці та запропоновано посади в листопаді 2024 та грудні 2024. 11.01.2025 року посаду позивача було скорочено. 17.10.2024 року було прийнято на роботу ОСОБА_4 , а 28.10.2024 року ОСОБА_3 . Позивачу не були запропоновані ці посади, тому що він на той час був працевлаштований.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийнятий 03.04.2023 на посаду радника генерального директора наказом №2019к від 31.03.2023 року. 11.07.2023 року наказом №4082к від 11.07.2023 року був переведений на посаду заступника директора з правових питань. 10.01.2025 року наказом №90к від 09.01.2025 року був звільнений у зв`язку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.13).

Наказом №398/од від 01.07.2024 про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» з метою оптимізації структури ПАТ «Запоріжжяобленерго», концентрації засобів та підвищення ефективності використання трудових ресурсів, для чіткого розподілення функціональних напрямків та покращення якості керівництва окремими бізнес-процесами, удосконалення процесів управління, рішенням Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 28.06.2024 (протокол №9) затверджена організаційна структура управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» та введенно в дію з 01.07.2024 та створено посаду ….першого заступника директора з правових питань….(т.1 а.с.55-58).

Наказом №602/од від 22.10.2024 про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», у зв`язку зі змінами в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», які здійснюються на виконання рішення Наглядової ради ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 03.10.2024 (протокол №15), яким наказано скоротити з 11.01.2025 посади: заступника директора виконавчого; заступник директора з правових питань, підписаний в.о. генерального директора Стасевським А. (т.1 а.с.60).

Відповідно до попередження від 29.10.2025 р., ОСОБА_1 29.10.2024 р. під підпис було ознайомлено з наказом від 22.10.2024 №602/од «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», запропоновано про можливість зайняття вакантних посад серед тих що наявні в товаристві (т.1 а.с.61).

Згідно з повідомленням від 01.11.2024 ОСОБА_1 було ознайомлено під особистий підпис з попередженням про зміну істотних умов праці та він надав згоду на зміну істотних умов праці (т.1 а.с.62).

Відповідно (розпорядження) №90/к про припинення трудового договору від 09.10.2025 року ОСОБА_1 10 січня 2025 року було звільнено з посади заступника директора з правових питань у зв`язку зі скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», наказу від 22.10.2024 №602/од «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», попередженням від 29.10.2024 з вихіною допомогою у розмірі середньо місячного заробітку, згідно зі ст.44 КЗпП України та компенсацією за 05 календарних днів за невикористаної щорічної відпустки за 03.04.2023-02.04.2024, компенсацією за 22 календарних дня невикористаної щорічної відпустки за 03.04.2024-10.01.2025, компенсацією за 30 календарних днів невикористаної соціальної відпустки працівникам, які мають дітей (т.1 а.с.68).

Відповідно до довідки про доходи №32 від 07.02.2025 ОСОБА_1 працюв в ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 3 квітня 2023 р. на посаді заступника директора з правових питань. Загальна отримана сума доходу за період з 01 листопада 2024 р. по 31 грудня 2024 р. становить 87 899,64 грн. (т. 1 а.с.94).

Згідно з табелю обліку використання робочого часу роздрукованого 29.11.2024 року та підсумків неявок до табелю, ОСОБА_1 , на посаді заступника директора з правових питань за листопад 2024 р. відпрацював по факту 65.00 год. (т.1 а.с.95-97 зворот).

Згідно з табелю обліку використання робочого часу роздрукованого 30.12.2024 року, ОСОБА_1 , на посаді заступника директора з правових питань за грудень 2024 р. відпрацював по факту 132.50 год. (т.1 а.с.98-100 зворот).

Наказом №56-од від 04.02.2021 про затвердження «Порядку добору персоналу на вакантні посади у ПАТ «Запоріжжяобленерго» з метою підвищення результативності та ефективності роботи Товариства, залучення до роботи висококваліфікованих працівників та забезпечення об`єктивної оцінки їх ділових та професійних якостей та затверджено «Порядок добору персоналу на вакантні посади у ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ввести в дію з моменту підписання наказу (т.1 а.с.101-105).

Наказом №589/од від 10.10.2024 затверджено та введено в дію «Порядку добору персоналу на вакантні посади у ПАТ «Запоріжжяобленерго», згідно з додатком до наказу (т.1 а.с.106-110).

Наказом №16/шр від 31.10.2024 затверджено перелік змін №11 до Штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго», затверджено наказом від 18.03.2024 №5/шр згідно з додатком до цього наказу (т.1 а.с.113-114 зворот).

Наказом №17/шр від 02.12.2024 затверджено перелік змін №12 до Штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго», затверджено наказом від 18.03.2024 №5/шр згідно з додатком до цього наказу (т.1 а.с.115-118 зворот).

Наказом №18/шр від 31.12.2024 затверджено перелік змін №13 до Штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго», затверджено наказом від 18.03.2024 №5/шр згідно з додатком до цього наказу (т.1 а.с.118 зворот -121).

Наказом №1/шр від 29.01.2025 затверджено перелік змін №14 до Штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго», затверджено наказом від 18.03.2024 №5/шр згідно з додатком до цього наказу (т.1 а.с.121 зворот -123).

Наказом №355/од від 21.07.2023 встановлено з 21.07.2023 розподіл обов`язків між працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з додатком 1 до цього наказу (т. а.с.124 -126 зворот).

Наказом №454/од від 01.08.2024 встановлено розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з додатком 1 до цього наказу (т. 1 а.с.127-129 зворот).

Наказом №606/од від 23.102024 встановлено розподіл функціональних обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з додатком 1 до цього наказу (т.1 а.с.130-133).

Відповідно наказу (розпорядження) ПАТ «Запоріжжяобленерго» №3843/к від 16 жовтня 2024 про прийняття на работу ОСОБА_4 на посаду першого заступника директора з правових питань (т.1 а.с.134).

Відповідно наказу (розпорядження) ПАТ «Запоріжжяобленерго» №3962/к від 28 жовтня 2024 про переведення на іншу работу ОСОБА_3 на посаду заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності (т.1 а.с.134 зворот).

Наказом №585/од від 09.10.2024 введено в дію з 16.10.2024 організаційну структуру управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з додатком до цього наказу (т.1 а.с.135-136).

Наказом №602/од від 22.10.2024 «Про скорочення штатних посад відповідно до наказу від 09.10.2024 №585/од «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» скорочено з 11.01.2025 посади: заступника директора виконавчого та заступника директора з правових питань (т.1 а.с.137).

Відповідно до списків вакантних посад станом на 16.10.2025 року та 29.10.2024 року, 21 листопада 2024 року (т.1 а.с.138-159).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 40 КЗпП України передбачено випадки, коли трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.

Відповідно до п. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).

У постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року в справі № 6-40цс15 вказано, що "оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення".

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що:

"за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків".

Відповідно до списку вакантних посад станом на 16 жовтня 2024 року, в якому були наявні дві відповідні посади рівня та фаху позивача, а саме посада першого заступника директора з правових питань та заступника директора з правових питань за напрямом ліцензійної діяльності, які як вбачається з розгляду справи були зайняті новими працівниками. Крім того, які були прийняті наказами №3843/к від 16 жовтня 2024 та №3962/к від 28 жовтня 2024 на работу без дотримання виконання наказу №56/од від 04.02.2021 «Порядку добору персоналу на вакантні посади у ПАТ «Запоріжжяобленерго», а саме не виконані п.2.3.1., 2.3.2 та розділ ІІІ цього порядку. Що стало перешкодою в реалізації права позивача на зайняття вакантних посад відповідно його фаху та заробітньої плати. Тому, що про конкурс на зайняття вакантних посад, працівники, чиї посади підлягали скороченню, не були повідомлені, у зв`язку з чим роботодавець не вжив усіх необхідних заходів для працевлаштування осіб, чиї посади були виведені поза штат з подальшим скороченням. Отже попередження ОСОБА_1 було пізніше чим були зайняті вакантні посади на які міг претендувати останній.

За змістом ст. ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати.

Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено ст. ст. 235, 236 КЗпП України, і вони не підлягають розширеному тлумаченню.

Оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпП України випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, унаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові.

Склад трудового майнового правопорушення утворюють його елементи, що одночасно є умовами матеріальної відповідальності роботодавця, а саме: неналежне виконання роботодавцем своїх трудових обов`язків (протиправні дії або бездіяльність); наявність майнової шкоди у вигляді втраченої працівником заробітної плати; причинний зв`язок між неналежним виконанням роботодавцем трудових обов`язків і заподіяною шкодою; вина роботодавця.

Для притягнення роботодавця до матеріальної відповідальності необхідні усі чотири вищезазначені умови.

Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі № 541/1700/17.

Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 01.03.2018 року у справі № 818/149/17.

З огляду на те, що звільнення позивача було незаконним, суд надходить до висновку про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до приписів п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, виплати вихідної допомоги.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (п. 8 Порядку № 100).

Згідно довідки ПАТ "Запоріжжяобленерго" про доходи №32 від 07.02.2025 видана ОСОБА_1 про те, що він працює у ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 3 квітня 2023 р. та займає посаду заступника директора з правових питань загальна сума доходу за період з 01 листопада 2024 р. по 31 грудня 2024 р. з утриманими податками становить 87 899,64 грн. (т.1 а.с.94).

Для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу у даній конкретній ситуації має застосовуватись розмір доходу за листопад та грудень 2024 року, тобто за два місяці, що передують події звільнення 10.01.2025 року.

Як вбачається з довідки ПАТ "Запоріжжяобленерго" про доходи №32 від 07.02.2025 заробітна плата позивача у листопаді 2024 року становила 38 516,98 грн., у грудні 2024 року 75 366,33 грн., а всього 113 883,61 грн. (а.с. 94 т. 1).

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

113 883,61 грн. (сума заробітної плати за листопад та грудень 2024 року) : 33 (кількість робочих днів у листопад та грудень 2024 року) = 3 451,00 грн. (середньоденна заробітна плата).

Згідно правового висновку Верховного суду у справі № 501/2316/15-ц від 26.08.2020 року вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обчислюється, починаючи з дня звільнення особи і закінчується днем її поновлення на роботі.

Отже, кількість днів вимушеного прогулу з дня звільнення з 10.01.2025 року до дня ухвалення судового рішення 10.04.2025 року.

Станом день поновлення позивача на роботі кількість днів вимушеного прогулу складає - 64 робочих дня.

Стягненню з відповідача на користь позивача за час вимушеного прогулу підлягає 218 925,44 грн.

При цьому, указаний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначений без утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, в резолютивній частині рішення, окрім визначеної судом суми середнього заробітку, слід вказувати про виплату цієї суми з обов`язковим утриманням з неї податків та інших обов`язкових платежів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 3 400 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст.133, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.5-1, 13, 21, 40, 49-2, 235 КЗпП України, статті 48 Закону України «Про зайнятість населення» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ (розпорядження) ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.01.2025 року №90/к про припинення трудового договору.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з правових питань в ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 10.01.2025 року або на аналогічній керівній посаді.

Стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 10 січня 2025 року по 10 квітня 2025 року в розмірі 218 925,44 грн., з подальшим утриманням зі вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь держави судовий збір в дохід держави судовий збір у розмірі 3 400 грн. 45 коп.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Малихіна