Справа № 490/3303/21
н/п 2/490/3265/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Твердохліб К.В., Шафієву А.Д.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ТОВ «Рента - Капітал» Кушнарьова Є.І.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рента-Капітал» про стягнення збитків спричинених розірванням договору, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рента-Капітал» про стягнення збитків спричинених розірванням договору, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 86 833 грн 00 коп., з ТОВ «Рента-Капітал» на її користь 198 00 грн 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що на виконання договору довічного утримання, укладеного з ОСОБА_4 , вона сплатила кошти, які були визначені цим договором. Оскільки такий договір розірвано у судовому порядку, на думку позивача, кошти в сумі 198 000 грн 00 коп. та 86 833 грн 00 коп. мають бути повернуті на її користь.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову з огляду на його безпідставність.

Від відповідача ТОВ «Рента-Капітал» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито.

У період з травня 2021 року до 25 липня 2022 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25 липня 2022 року для розгляду справи визначено суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та зупинено провадження у справі до вступу у справі правонаступника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2023 року поновлено провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року замінено відповідача у справі № 490/3301/21 ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_2 .

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2023 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №490/1401/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання від 28 листопада 2016 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 січня 2025 року задоволено клопотання представника ОСОБА_3 та витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) інформацію про відкриті на ім`я ОСОБА_4 (1932 року народження, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, 05 грудня 1997 року) рахунки та вирішено інші клопотання у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник ТОВ «Рента - Капітал» Кушнарьов Є.І. та представник ОСОБА_3 позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи № 490/3303/21 та справи №490/7474/18 судом встановлено таке.

28 листопада 2016 року між ОСОБА_4 , 1932 року народженння, з однієї сторони, та ОСОБА_5 , яка проживає в м. Чуднів Житомирської області, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_6 , яка проживає в м. Києві, з другої сторони, укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Миколаїввського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. за реєстровим номером № 1088.

Відповідно до п. 1 цього Договору ОСОБА_4 (відчужувач) передає у власність, а ОСОБА_5 (набувач) зобов`язується прийняти у власність квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_5 зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням (доглядом) довічно на умовах, встановлених цим Договором.

Згідно із умовами п. 5 Договору набувач зобов`язується довічно утримувати ОСОБА_4 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами, на які відчужувач буде самостійно забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами тощо. Сторони домовились, що утримання оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600,00 грн на місяць, які будуть надаватися відчужувану щомісячно.

Крім того, набувач зобов`язалася щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До оплачуваних комунальних послуг належать: плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (холодна вода до 4 куб.м.) та електроенергія в обсязі до 100 кВт, абонентська плата за телефон (крім міжнародних і міжміських розмов) та за послуги соціального пакету кабельного телебачення, стаціонарний телефон (крім міжміських, міжнародних дзвінків та розмов з мобільними операторами, оплата домофону).

У випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення чи догляду. Відчужувач самостійно на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого цим договором згідно передбачених сум.

Також набувач зобов`язується здійснити поховання відчужувача квартири після її смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувача самостійно через поважні причини.

Як встановлено договором, грошове утримання повинно виплачуватись, починаючи з моменту укладення Договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою, або на руки під розписку, або на вказаний банківський рахунок. Сума грошового утримання підлягає індексації у порядку, встановленому чинним законодавством. Несвоєчасна сплата індексації не вважатиметься істотним порушенням умов договору. В разі зміни способу отримання щомісячного грошового утримання відчужувач зобов`язаний письмово про це повідомити набувача за адресою проживання.

Одноразове грошове утримання визначено сторонами за спільною згодою у розмірі 45 000,00 грн, які відчужував отримав повністю від набувача при підписанні цього договору п.8 Договору. Згідно п.9 договору відчужувач свідчить, що визначене сторонами щомісячне грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та якісного життєвого рівня відчужувача та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами цього договору.

При надходженні грошового переказу на поштове відділення за місцем проживання відчужувача коштів відповідно до умов договору зобов`язання набувача за цим договором за відповідний місяць вважаються виконаними в повному обсязі. У разі неотримання відчужувачем грошового переказу набувач має право отримати його після повернення та взяти ці кошти на відповідальне зберігання.

Згідно п. 12 Договору істотними умовами вважається вчасна сплата щомісячних платежів і довічне право відчужувача на проживання у вказаній квартирі. Разом з правом проживання в квартирі відчужувач бере на себе обов`язки щодо зберігання та підтримання в належному стані. Відчужувач несе повну відповідальність за шкоду, спричинену його діями третім особам в процесі використання квартири.

За п.13 цей договір може бути розірваний сторонами у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного виконання, а також у судовому порядку. При розірванні договору у добровільному порядку відчужувач зобов`язаний повернути набувачу усі витрати, які набувач понесла протягом дії договору.

05 квітня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка проживає в м.Дніпропетровську, та ОСОБА_5 , укладено посвідчений приватним нотаріусом Сіряковою О.В. за реєстровим номером 258, договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського МНОЛ Сіряковою О.В. 28 листопада 2016 року за реєстровим №1088 та внесення змін та доповнень до нього.

Відповідно до умов цього договору у зв`язку з неможливістю подальшого виконання ОСОБА_5 , обов`язків за договором довічного утримання від 28 листопада 2016 року з підстав, що мають істотне значення, обов`язки набувача відповідно до ст. 752 ЦК України за договором довічного утримання передаються ОСОБА_1 ОСОБА_4 , надає згоду на передачу прав та обов`язків набувача ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , з моменту укладення цього договору втрачає всі права та обов`язки за договором довічного утримання.

З моменту укладення цього договору та реєстрації права власності ОСОБА_1 , набуває право власності на вказану квартиру.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року та постановою Верховного суду від 16 грудня 2020 року, задоволено позов ОСОБА_4 , розірвано Договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Сіряковою О.В. від 28 листопада 2016 року за реєстровим №1088 та внесення змін та доповнень до нього від 05 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанції, про те, що приблизно з липня 2018 року ОСОБА_4 створено перешкоди ОСОБА_1 у виконанні умов укладеного Договору, а саме відмова від отримання грошових переказів, неповідомлення рахунків за сплату комунальних послуг, був відключений стаціонарний телефон. Згідно із частиною другою статті 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Але при цьому суд також і погодився із твердженням позивачки, що таке сталося після того, як ОСОБА_4 , у зв`язку з різким погіршенням здоров`я усвідомила, що не може обходитися без сторонньої допомоги, а набувач за договором і не збирається їй таку допомогу надавати і згідно умов договору вона навіть не має права такої допомоги вимагати.

Разом з тим, суд прийняв до уваги доводи ОСОБА_4 про те, що не відвідування та не здійснення фактичного догляду та не надання необхідної допомоги за нею є підставою для розірвання договору довічного утримання, незважаючи на те, що між сторонами фактично було визначено, що вартість матеріального утримання у розмірі 600 грн, яка передбачена пунктом 7 цього договору, оплата комунальних послуг, а також виплата одноразового грошового утримання в розмірі 45 000 грн буде забезпечувати потреби позивача адже при цьому оспорюваний договір містить вкрай несправедливу, значно порушуючу права позивачки та взагалі суперечливу самому змісту і призначенню поняття "довічного утримання", умову що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду -самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, визначеного цим Договором.

Так, враховуючи перш за все вік відчужувача станом на час подачі позову (у справі № 490/7474/18) 86 років, отже сторони договору об`єктивно могли і повинні були усвідомлювати, що в такому віці особа через певний проміжок часу не зможе обходитися без сторонньої допомоги не тільки у сплаті комунальних послуг, але, насамперед, у побуті та лікуванні. Проте свідомо включені до умов договору положення про позбавлення права відчужувача за будь яких обставин вимагати додаткового догляду і покладення на відчужувача обов`язку самостійно та на власний розсуд забезпечувати свої потреби у догляді та лікуванні в межах 600 грн що також об`єктивно є завідомо невиконуваним.

За такого суди під час розгляду справи № 490/7474/18 дійшли висновку, що ураховуючи похилий вік позивачки та її очевидну юридичну необізнаність адже при укладенні договору не було надано належного юридичного супроводу (так підготуванням укладення договору займалися виключно працівники фірми "Пенсіон", які були зацікавлені в укладенні договору адже саме вони розміщували на сайті "ОЛХ" оголошення з пропозицією та пошуку набувача, викладаючи технічні характеристики квартири що підтвердила відповідачі, і, вочевидь, маючи певні дивіденди від набувачів за таку діяльність) отже і не було належного роз`яснення значення умов договору та наслідків певних його положень для відчужувача.

Надалі заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2024 року (справа № 490/1401/21) частково задоволено позов ОСОБА_2 . Договір довічного утримання від 28 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сіряковою Оленою Вікторівною за реєстровим №1088 розірвано. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32594105 від 28 листопада 2016 15:30:34, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякової Олени Вікторівни (номер запису про право власності/довірчої власності:17679545), власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 скасувано. Це рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Під час розгляду справи № 490/1401/21 судом встановлено, що ОСОБА_5 не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання, укладеним між нею та ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У разі неможливості подальшого виконання фізичною особою обов`язків набувача за договором довічного утримання (догляду) з підстав, що мають істотне значення, обов`язки набувача можуть бути передані за згодою відчужувача члену сім`ї набувача або іншій особі за їхньою згодою (частина перша статті 755 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до частини другої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором.

З матеріалів справи слідує, що договір довічного утримання укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28 листопада 2016 року розірвано у судовому порядку оскільки набувач за цим договором ( ОСОБА_5 ) не виконувала свої обов`язки, передбачені цим договором.

Договір про зміну набувача за договором довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сіряковою О.В. 28 листопада 2016 року за реєстровим номером № 1088 та внесення змін та доповнень до нього (яким змінено особу набувача на ОСОБА_1 ) розірвано у судовому порядку, зокрема оскільки оспорюваний договір містить вкрай несправедливу умову, значно порушуючи права позивачки та взагалі суперечливу самому змісту і призначенню поняття "довічного утримання" умову що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, визначеного цим Договором.

В матеріалах справи наявний договір на надання послуг б/н від 05 квітня 2017 року, укладений між ТОВ «Рента-Капітал» (Агент) та ОСОБА_1 (Клієнт), відповідно до пункту 1.1 якого Агент зобов`язувався надати Клієнту консультативно-інформаційні послуги, пов`язані з придбанням об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка є квартирою.

Пунктом 2.4 Договору на надання послуг визначено, що Агент зобов`язаний надавати Клієнту всю інформацію про хід виконання цього Договору, заздалегідь повідомляти Клієнта про всі дії, здійснення яких необхідні для підписання Договору довічного утримання (догляду) і вимагають присутності Клієнта.

Відповідно до пункту 2.5 Договору на надання послуг Агент зобов`язується забезпечити збір та підготовку документів, необхідних для укладення Договору довічного утримання, а також провести перевірку документів, наданих контрагентом Відчужувачем, а також сприяти в організації укладення Договору довічного утримання (догляду) та його державної реєстрації.

Пунктом 2.9 визначено, що Агент має право залучити для надання послуг інших, третіх осіб, попередньо повідомивши про це Клієнта. Такими особами є ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів».

Пунктом 6.3. Договору на надання послуг Агент не несе відповідальності за будь-які дії Відчужувача по відношенню до Клієнта та ризики, пов`язані з правом власності на відчужуване нерухоме майно.

Відповідно до пункту 8.1 Договору на надання послуг Агент не несе відповідальності за обов`язками Набувача майна перед Відчужувачем майна або Відчужувача майна перед Набувачем майна.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ТОВ «Рента-Капітал» є юридичною особою, яка здійснює такі види діяльності: 68.31 Агентства нерухомості (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна 68.20; Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 69.10 Діяльність у сфері права; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 Рекламні агентства.

Отже, ТОВ «Рента-Капітал» здійснює професійну діяльність у сфері нерухомості. Відтак, його працівники вчиняючи дії щодо підготовки та підписання спірного договору довічного утримання чи залучення для цього третіх осіб, мали та могли розуміти визначений законодавством дійсний зміст поняття довічного утримання та усвідомлювати обставини укладення цього договору (похилий вік ОСОБА_4 та її юридична необізнаність) та проявити розумну обачність під час укладення цього договору.

Під час розгляду справи № 490/7474/18 судами встановлено, що до спірного договору довічного утримання свідомо були включені положення про позбавлення права відчужувача за будь яких обставин вимагати додаткового догляду і покладення на відчужувача обов`язку самостійно та на власний розсуд забезпечувати свої потреби у догляді та лікуванні в межах 600 грн, що є об`єктивно завідомо невиконуваним.

За таких обставин посилання представника ТОВ «Рента-Капітал» на те, що сторони спірного договору розуміли та погодилися на такі умови договору суд відхиляє.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що ТОВ «Рента-Капітал» неналежним чином надала послуги зі складення та підписання спірного договору довічного утримання відповідно до договору на надання послуг від 05 квітня 2017 року, що мало наслідком його скасування у судовому порядку (договору довічного утримання).

При цьому суд зазначене, що вищевикладене не є обставиною передбаченою пунктом 6.3 та 8.1 договору про надання послуг від 05 квітня 2017 року та не звільняє ТОВ «Рента-Капітал» від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Адже працівники ТОВ «Рента-Капітал», яке професійно здійснює свою діяльність, під час складення та підписання договору довічного утримання мали розуміти дійсний зміст поняття «довічне утримання» та взяти до уваги, що ОСОБА_4 як особа похилого віку могла в подальшому потребувати іншого аніж лише грошове утримання, догляду.

Із зазначеного слідує, що ТОВ «Рента-Капітал» неналежним чином виконало умови Договору на надання послуг від 05 квітня 2017 року.

Пунктом Договору на надання послуг від 05 квітня 2017 року визначено, що за невиконання або неналежне виконання цього Договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (частина перша статті 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною другою статті 626 ЦК України договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Частина третя статті 626 ЦК України визначає, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Отже, ТОВ «Ренат-Капітал», здійснюючи професійну діяльність у сфері нерухомості, за договором на надання послуг від 05 квітня 2017 року, взяло на себе зобов`язання з надання послуг щодо укладення договору довічного утримання. При цьому слід розуміти, що такий договір мав відповідати вимогам чинного законодавства та відповідним обставинам, якими зумовлено виникнення необхідності, укласти договір довічного утримання.

Під час розгляду справи № 490/7474/18 судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій зроблено висновок, що під час укладення договору довічного утримання не було взято до уваги похилий вік ОСОБА_4 , не враховано, що в майбутньому у неї може виникнути необхідність додаткового догляду (крім грошового утримання) та свідомо включено положення про позбавлення права відчужувача ( ОСОБА_4 ) за будь-яких обставин вимагати додаткового догляду і покладення на відчужувача обов`язку самостійно та на власний розсуд забезпечувати свої потреби у догляді та лікуванні в межах 600 грн, що невиконуваним.

Виходячи із встановлених судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у справі № 490/4747/18 обставин суд дійшов висновку (відсутність належного юридичного супроводу під час укладення договору довічного утримання та договору про зміну особи набувача, включення невигідних для ОСОБА_4 умов, що позбавляли її права надалі розраховувати на інші, крім матеріального утримання, утримання) ТОВ «Рента-Капітал» мали проявити розумну обачність під час збирання, перевірки документів та під час укладення таких договорів мали об`єктивну можливість враховувати, що ОСОБА_4 як особа похилого віку надалі може потребувати і утримання не лише у грошовому вразі (в сумі 600 грн 00 коп. на місяць), а й допомоги в побуті, лікуванні (фізичний догляд).

Як вбачається із тексту договору на надання правової допомоги від 05 квітня 2017 року, за надання послуг за цим договором ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «Рента-Капітал» 198 000,00 грн, що не заперечується сторонами.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Рента-Капітал» неналежним чином виконало зобов`язання за цим договором, ця сума має бути стягнута з відповідача ТОВ «Рента-Капітал» на користь ОСОБА_1 , оскільки відповідач ТОВ «Рента-Капітал» неналежним чином виконав умови договору на надання послуг від 05 квітня 2017 року, що мало наслідком розірвання договору довічного утримання та договору про зміну набувача у судовому порядку.

Щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Згідно із частиною другою статті 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором.

Відповідно до пункту 13 договору довічного утримання від 28 листопада 2016 року цей оговір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однією із Сторін у судовому порядку. При розірванні договору у добровільному порядку відчужувач зобов`язаний повернути набувачу усі витрати, які набувач поніс на виконання договору протягом його дії згідно п.п. 7-9 цього договору.

Із зазначеного слідує, що відчужувач має обов`язок з повернення всіх отриманих від набувача коштів лише у разі добровільного розірвання договору довічного утримання.

З матеріалів справи слідує, що договір довічного утримання та договір про зміну набувача за цим договором, були розірвані у судовому порядку за позовом ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи № 490/778/18 ОСОБА_1 заперечувала проти розірвання укладеного між нею та ОСОБА_4 договору про заміну набувача за договором довічного утримання. Відтак, як договір заміни набувача так і договір довічного утримання були розірвані не в добровільному порядку, а шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

За такого, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 86 833,00 грн слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, з відповідача ТОВ «Рента-Капітал» на користь позивача слід стягнути суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 424 грн 16 коп.

Керуючись статтями 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Рента-Капітал» на користь ОСОБА_1 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Рента-Капітал» на користь ОСОБА_1 1 424 грн 16 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рента-Капітал», ЄДРОПУ 37922953, 04211, м. Київ, вул. О. Архипенка. Б. 10а, кв.115.

Суддя Л.М. Шолох