РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1897/24

Провадження №2/568/94/25

15 квітня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Дмитришин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який постійного проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлому відповідно до державного акту на право на земельну ділянку (серія РВ №013355), що розташована на території Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. На час смерті батька позивач проживав без реєстрації разом з ним, доглянув його до смерті та здійснив поховання. В липні 2016 року позивач разом з сім`єю переїхав проживати з батьком, оскільки за місцем свого проживання розпочав ремонтні роботи. Факт проживання позивача разом зі спадкодавцем є загальновідомим, а тому з цього приводу не може виникнути заперечень відповідачів. За заявою АТ КБ «Приватбанк» після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу. Підставою заведення спадкової справи, було наявне боргове зобов`язання померлого за кредитним договором. Звернувшись до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, витребувано з Радивилівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено клопотання про допит свідків.

На виконання ухвали суду завідувачем Радивилівської державної нотаріальної контори Забожною Л.Л. надано копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Козинської сільської ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, відзив на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутності представника не надавав.

Представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документах.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності представників відповідача за наявними у справі матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, допитавши свідків, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26 вересня 2016 року виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,71 га, кадастровий номер 56258:839:00:05:002:0028, розташованої на території Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія РВ №013355. (а.с.13)

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

ОСОБА_2 заповіту не залишив, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 Радивилівською державною нотаріальною конторою 17.02.2017 року за заявою АТ КБ «Приватбанк» заведено спадкову справу. (а.с.15)

Як вбачається із копії спадкової справи №32 за 2017 рік, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався. (а.с.73-80)

Разом з тим, 30.04.2024 року державним нотаріусом Радивилівської державної нотаріальної контори Рівненської області Забожною Л.Л. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14).

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З огляду на вищевказані вимоги закону, ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 12 лютого 2019 року виконавчим комітетом Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в якому батьком вказано ОСОБА_2 . (а.с.7)

Отже, в силу вимог ст. 1265 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців після смерті батька ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, постійно до дня смерті проживав без реєстрації разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 рідна сестра позивача, підтвердила, що її брат ОСОБА_1 проживав з батьком в с.Савчуки Дубенського району Рівненської області з липня 2016 року, оскільки розпочав ремонт у власному будинку в с.Козин Дубенського району Рівненської області. Також вказала, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 вона зверталась, оскільки вони домовились, що спадщину приймає брат.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , знайомий позивача, вказав, що десь у 2017 році ОСОБА_1 переїжджав тимчасово жити до батька, оскільки у власному будинку в с.Козин Дубенського району Рівненської області проводив ремонт.

З довідки Козинської сільської ради №1190 від 02.04.2018, померлий ОСОБА_2 , 1959 року народження, був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день смерті в будинку був зареєстрований один (а.с.11).

Згідно з ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місцепроживання спадкодавця.

За положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

За вимогами ч. 1, ч. 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 27.07.2012 року зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Факт тимчасового проживання ОСОБА_1 за адресою зареєстрованого місця проживання спадкодавця в АДРЕСА_1 з липня 2016 року підтверджено в судовому засіданні свідками.

Однак, суд критично відноситься до показань свідків, з огляду на те, що свідок ОСОБА_3 є дочкою спадкодавця та належить до спадкоємців першої черги, однак до участі у справі не залучена. Окрім того пояснила, що вони з позивачем домовились, що спадщину після смерті батька приймає він.

Також суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що позивач переїхав проживати до батька у 2017 році, коли розпочав ремонт у власному будинку.

Інших доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивачем не надано, а тому суд позбавлений можливості відповідно перевірити достовірність показань вказаних свідків.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві стосовно встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не доведені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Козинська сільська рада, , адреса с.Козин вул..Берестецька, 145 Дубенського району Рівненської області.

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, 1Д, адреса для листування м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 30

Суддя В.О. Троцюк