Справа № 467/322/25
Провадження № 2-о/467/25/25
У Х В А Л А

Іменем України

15.04.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

присяжних Єсауленко І.М., Розмеріци Н.О.,

секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

представника органу опіки та піклування Медиченко В.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника особи, визнаної недієздатною ОСОБА_2 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Арбузинка заяву, подану органом опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області про призначення опікуна особі, яка визнана недієздатною, заінтересована особа ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області звернувся до суду з заявою про призначення опікуна особі, яка визнана недієздатною, заінтересована особа ОСОБА_1 .

11 березня 2025 року відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа передана судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 13 березня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 27 березня 2025 року у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 31 березня 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і зазначена справа передана судді Кологривої Т.М.

Ухвалою судді Кологривої Т.М. справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи з повідомленням учасників процесу.

Суд за власною ініціативою поклав на розсуд учасників процесу питання щодо направлення справи за підсудністю до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за місцем реєстрації особи, визнаної судом недієздатною.

Представник органу опіки та піклування Медиченко В.В. вважала, що розгляд справи має здійснювати Арбузинський районний суд Миколаївської області, оскільки на території колишнього Арбузинського району фактично проживає заявник та особа, яка визнана судом недієздатною.

Інші учасники процесу погодилися з її думкою.

Вислухавши думки учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

У відповідності до ч.2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктом четвертим Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року, передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації або центром надання адміністративних послуг у паперовій формі за зверненням особи, яка декларує/реєструє місце проживання (перебування), власника (співвласників) житла, законного представника (представника) особи або власника (співвласника) житла, уповноваженої особи житла, іпотекодержателя або довірчого власника (далі - суб`єкт звернення). Суб`єкт звернення для отримання витягу може також звернутися через Єдиний державний веб-портал електронних послуг після проходження ним електронної ідентифікації та автентифікації. Витяги з реєстру територіальної громади, отримані в електронній або паперовій формі, мають однакову юридичну силу (пункти 36, 45, 46 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)).

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Крім того, постановою Об`єднаної палати Верховного Суду від 24 червня 2024 року в справі № 554/7669/21 визначено, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Отже, в нормах ЦПК України та правозастосовної практики вбачається використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З долучених до заяви документів вбачається, що зареєстрованим місцем проживання особи, щодо якої винесено рішення суду про визнання її недієздатною, ОСОБА_4 , є АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 11 березня 2025 року.

Тобто, встановлено, що місце проживання ОСОБА_4 не зареєстроване на території колишнього Арбузинського району Миколаївської області.

Таким чином, оскільки місцем реєстрації особи, визнаної недієздатною є АДРЕСА_1 , дана справа є непідсудною Арбузинському районному суду Миколаївської області, а підсудна Южноукраїнському міському суду Миколаївської області.

Згідно із ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин суд прийшов до висновку про передачу вказаної цивільної справи до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 30-32, 187, 261, 316, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за заявоюоргану опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області про призначення опікуна особі, яка визнана недієздатною, заінтересована особа ОСОБА_1 передати за підсудністю на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Кологрива

Присяжні Н.О. Розмеріца

І.М. Єсауленко