ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13114/24

Провадження № 22-ц/820/613/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 07 листопада 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року позивач «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі 15 червня 2023 року кредитний договір №5388066, а 16 червня 2023 року - кредитний договір № 101987524. Вказані договори підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до пунктів 2.1 вказаних кредитних договорів кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті) та ознайомився з усіма його умовами.

27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27102023/1, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги за цими двома кредитними договорами згідно реєстрів боржників №№1-2.

14 квітня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5460015. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно п. 9 договору позики (реквізити та підписи сторін).

15.11.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15-11/2023, за яким ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників, в т.ч. за договором позики № 5460015 від 14.04.2023 року.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за цими кредитними договорами, отримані кредити та позику не повернув, платежі за цими договорами не сплатив.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 63928,50 грн. заборгованості за кредитним договором №5388066, з яких 15300 заборгованість за основною сумою боргу, 46928,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1700 грн. - заборгованість за комісією; 39900 грн. боргу за кредитним договором №101987542, з них 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 29000 грн. - заборгованість за відсотками, 1900 грн. заборгованість за комісією, 15800 грн.за договором позики №5460015, з них 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10800 грн. - заборгованість за відсотками, всього 119628,50 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 116 028,50 грн., в т.ч. за: договором про споживчий кредит № 5388066 в розмірі 62228,50 грн., з яких: 15300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46928,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; договором про споживчий кредит № 101987524 в розмірі 38000 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. - сума заборгованості за відсотками, договором позики № 5460015 в розмірі 15800 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10800 грн. - сума заборгованості за відсотками. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 936,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити у задоволенні позову. Вказує, що ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження всупереч нормам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Позивач не надіслав відповідачеві копію позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованою поштою з описом вкладення, чим порушив п.7 ст. 43 ЦПК України та позбавив права його подати відзив. Судом також не надіслано йому копію позовної заяви з додатками, не повідомлено його про розгляд справи. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02.05.2024 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте його повідомляли не за зареєстрованим місцем проживання в порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини, а також ст.ст. 128,180 ЦПК України.

Копія договору факторингу «ЄАПБ» не персоналізовано щодо конкретного боржника, а передано пакетом усіх боржників клієнта згідно реєстру, якого також немає в матеріалах справи. Другий договір факторингу від 15.11.2023 року №15-11/2023 відсутній. Позивачем не додано первинні документи, які б засвідчували право вимоги до апелянта. Копії договорів про споживче кредитування №5388066 від 15.06.2023 року, №101987524 від 16.06.2023 року, копія договору позики від 14.04.2023 року №5460015 та всі додатки до цих договорів відсутні. Подані до суду копії доказів ставлять під сумнів належність права вимоги позивача до відповідача, а також їх відповідність оригіналам.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі принципу законності.

Так, судом встановлено, що 15 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит № 5388066, за яким товариством надано відповідачу кредит в сумі 17000 грн. на строк 105 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12556% річних, комісії в розмірі 1700 грн.

16 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит № 101987524, за умовами якого товариством надано відповідачу кредит в сумі 10000 грн. на строк 105 днів, зі сплатою 1637467% річних, зі сплатою комісії в розмірі 1900 грн.

27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27102023/1, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.10.2023 року до цього договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 5388066 від 15.06.2023 року в сумі 63928,50 грн., з яких: 15300 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 46928,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1700 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до Реєстру боржників №2 до цього ж Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 101987524 від 16.06.2023 року в сумі 39900 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. - заборгованість за відсотками, 1900 грн. - заборгованість за комісією.

14 квітня 2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 уклали договір позики № 5460015 відповідно до умов якого відповідач отримав в позику 5000 грн. на строк 80 днів, до 03 липня 2023 року зі сплатою процентів в розмірі 2.20 % на день.

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Згідно з п.п. 2.1. договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму змоги), позики) та сплатити Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.

14.05.2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору позики № 5460015 від 14.04.2023 року, відповідно до умов якої встановлено строк користування позикою до 02 серпня 2023 року (80 днів).

14.06.2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору позики № 5460015 від 14.04.2023 року, відповідно до умов якої встановлено строк користування позикою до 02 вересня 2023 року (80 днів).

15.11.2023 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15-11/2023 року, за умовами якого ТзОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 15.11.2023 року до договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5460015 від 14.04. 2023 року в сумі 15800 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10800 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є належним новим кредитором, з врахуванням умов договорів підлягають стягненню з відповідача на його користь за договором про споживчий кредит №5388066 62228,50 грн., з яких: 15300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46928,50 грн. - заборгованість за відсотками; договором про споживчий кредит № 101987524 в розмірі 38000 грн., з яких: 9000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 29000 грн. - заборгованість за відсотками, договором позики № 5460015 в розмірі 15800 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10800 грн. - заборгованість за відсотками. Вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 1700 грн. та 1900 грн. не підлягають задоволенню, оскільки умови договорів про споживче кредитування щодо сплати комісійної винагороди є нікчемними.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачем електронних договорів про споживчий кредит №5388066 від 15.06.2023 року, №101987524 від 16.06.2023 року з ТОВ «Мілоан», а також договору позики від 14.04.2023 року №5460015 з ТОВ «МАНІФОЮ», а також умови цих договорів.

Вказані договори підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону відповідача відповідно до розділів договорів «Реквізити сторін».

Копії договорів про споживче кредитування №5388066 від 15.06.2023 року, №101987524 від 16.06.2023 року та всі додатки до цих договорів наявні у справі.

Копія договору позики від 14.04.2023 року №5460015, додаткових угод до неї, та всі додатки до договору також наявні у справі.

Суд також правильно встановив факт переходу права вимоги до відповідача за договорами про споживчий кредит №5388066 від 15.06.2023 року, №101987524 від 16.06.2023 року до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №27102023/1 від 23.10.2023 року ( за реєстром боржників № 1 перейшло право вимоги за договором №5388066 від 15.06.2023 року, за реєстром боржників № 2 - право вимоги за договором №101987524 від 16.06.2023 року).

В матеріалах справи наявні належно завірені копія договору факторингу №27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, акт прийому-передачі реєстру боржників №1, витяг з реєстру боржників №1 щодо боржника ОСОБА_1 , акт прийому-передачі реєстру боржників №2 за договором факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 року, витяг з реєстру боржників №2 щодо боржника ОСОБА_1 , що належно оформлені відповідно до норм ДСТУ 4163:2020.

Відповідно до п. 1.2 цього договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Отже, право вимоги за вказаними договорами перейшло з моменту підписання акту-прийому передачі боргів, тому не має значення відсутність доказів сплати новим кредитором первісному кредитору вартості відступленого права, на що посилався апелянт.

В матеріалах справи наявна також належно засвідчена копія договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 року, відповідно до п. 1.2. якого перехід права клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Також додано належно завірені акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №15-11/2023 року від 15.11.2023 року та витяг з реєстру боржників до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 року за договором позики №5460015 щодо боржника ОСОБА_1

ОСОБА_1 всупереч норм ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростував достатніми та допустимими доказами факт отримання кредитів та позики за цими договорами та не довів належне виконання умов договорів щодо повернення коштів та сплати процентів за користування ними.

Тому з нього на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» як нового кредитора слід стягнути борг за цими договорами. Суд першої інстанції правильно визначив розмір заборгованості за договорами про споживчий кредит № 5388066 від 15.06.2023 року, №101987524 від 16.06.2023 року та договором позики №5460015 від 14.04.2023 року, який відповідачем не спростований належними та допустими доказами.

Рішення щодо відмови в позові в частині стягнення комісійної винагороди в сумі 1700 грн. та 1900 грн. фактично не оспорюється апелянтом.

Разом з тим, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права (неповідомлення відповідача про розгляд справи), на що є посилання в апеляційній скарзі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Дійсно, в матеріалах справи наявні відомості з реєстру територіальної громади міста Хмельницького щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте за даними Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував своє місце проживання 02.05.2024 року, за декілька днів про пред`явлення позову, за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції не перевірив дані Єдиного державного демографічного реєстру і не з`ясував, що відомості від органу реєстрації місцевої ради щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 не були актуальними на час звернення з позовом до суду та розгляду справи судом першої інстанції.

Отже, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про порушення права апелянта на належне повідомлення про розгляд справи - йому не направлялися судові повістки, а також копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання.

За наведеного, відповідач не був повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, що позбавило його можливості подати відзив на позовну заяву та брати участь у розгляді справи.

Відтак суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права - справу розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належно про дату, час і місце засідання суду

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За наведеного рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 116028,50 грн. заборгованості, в т.ч. за договором про споживчий кредит №5388066 62228,50 грн., з яких: 15300 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 46928,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; договором про споживчий кредит № 101987524 в розмірі 38000 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. - заборгованість за відсотками, договором позики № 5460015 в розмірі 15800 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10800 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати 2936,88 грн. (3028х96,99%) за подачу позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) 116028,50 грн. заборгованості, в т.ч. за договором про споживчий кредит № 5388066 від 15.06.2023 року - 62228,50 грн., за договором про споживчий кредит № 101987524 від 16.06.2023 року - 38000 грн., за договором позики № 5460015 від 14.04.2023 року - 15800 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 936,88 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк