Справа № 485/356/25
Провадження № 2/485/207/25
17 квітня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства зобмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" (далі - ТОВ "Ютс-Агропродукт" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.
28 грудня 2017 року на підставі додаткової угоди №3500077 до договору оренди (далі - додаткова угода), укладеної між ОСОБА_2 , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-Агропродукт", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору, викладених у новій редакції цієї додаткової угоди, строком до 16 березня 2029 року. За умовами угоди новий орендар, відповідач по справі, зобов`язався сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно, у строк до 31 грудня кожного року, й у встановленому договором розмірі.
04 лютого 2022 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач оформила на вказану земельну ділянку свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Право власності за позивачем на вищевказану земельну ділянку зареєстровано у ДРРП на нерухоме майно за номером 46535145 від 04 лютого 2022 року. 21 березня 2024 року позивач уклала з відповідачем додаткову угоду до Договору оренди землі від 14 травня 2012 року, відповідно до якої у зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку відбулася заміна Орендодавця з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Відповідач умови договору оренди земельної ділянки не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України.
Розмір орендної плати, обумовленої сторонами в договорі, становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14 571,91 грн. за рік оренди (п.4.1. додаткової угоди).
Відповідно до п.4.4. додаткової угоди обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше.
Заборгованість відповідача за договором складає: за 2022 рік 19 237,6 грн., за 2023 рік 24 354,8 грн., за 2024 рік 25 596,89 грн., а всього 69 189, 29 грн. (з урахуванням індексу інфляції).
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи заперечень не має /вх.№2833/25-вх.від 17.04.2025р.).
Відповідач про розгляд справи повідомлений через підсистему "Електронний суд", про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд прийшов до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
14 травня 2012 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ "Райз-Південь" договір оренди вказаної вище земельної ділянки, за умовами якого передала земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років /а.с.9-10/.
Згідно Додаткової угоди до Договору оренди землі №б/н від 14 травня 2012 року, укладеної 21 березня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ЮТС-Агропродукт", замінено орендодавця, а саме " ОСОБА_2 " замінена на " ОСОБА_1 ", усі умови договору оренди залишено без змін /а.с.18/.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення.
Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1, 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме несплата орендної плати (висновок Верховного Суду у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 484/3687/16).
Позивачка, звертаючись до суду, зазначила, що порушення її прав відповідачем полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належної їй земельної ділянки.
Відповідно до п.2.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди від 28 грудня 2017 року), нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладання договору становить 145 719,11 грн.
Відповідно до п.4.1. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно п.4.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року), із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавстом України.
Згідно п.4.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт ідексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). В разі виплати орендної плати авансом на наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації орендної плати, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується.
Орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п.4.5. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року)).
За положеннями п.12.3, 12.4 Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки встановлені законом. Не вважається підставою для розірвання (припинення) даного договору затримка до шести місяців в виконанні зобов`язання, передбаченого в п.4.5 даного договору.
Сторони у п.13.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не спростував доводів позивачки про те, що орендна плата за період 2022-2024 роки їй не сплачувалася. Відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання не довів. Лист позивача щодо виплати орендної плати за 2022-2024 роки відповідач залишив без реагування /а.с.19/.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2022-2024 року є обгрунтованими.
Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного.
Відповідно до Договору оренди землі орендна плата становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та складає 14 571,91 грн. за рік оренди.
Згідно п.4.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди 28 грудня 2017 року) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт ідексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше).
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки (НГО) визначає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (п. 289.3 ПКУ). Таким органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Коефіцієнт індексації НГО має визначатися на підставі індексу споживчих цін за попередній рік за формулою: Кi = І:100, де І індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Таким чином, сума заборгованості відповідача по договору оренди складає:
за 2022 рік - 14 571,91 х 1,0 = 14 571,91 грн. за вирахування податків у розмірі 19,5% (військовий збір за ставкою 1,5 відсотка та податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %), становить 11 730,39 грн.;
за 2023 рік- 14 571,91 х 1,0 = 14 571,91 грн. за вирахування податків у розмірі 19,5% (військовий збір за ставкою 1,5 відсотка та податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %), становить 11 730,39 грн.;
за 2024 рік- 14 571,91 х 1,051 = 15 315,08 грн. за вирахування податків у розмірі 19,5% (військовий збір за ставкою 1,5 відсотка та податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %), становить 12 328,64 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по орендній платі судом до уваги не береться, оскільки такий не узгоджується з положеннями, укладеного між сторонами договору, на порушення якого позивачка посилалася у позовних вимогах.
Отже, вимоги позивачки про стягнення з відповідача орендної плати за вказаний період підлягають задоволенню частково у загальному розмірі 35 789,42 грн.
Щодо вимог про розірвання договору оренди землі.
У п.12.4 Договору сторони узгодили, що не вважається підставою для розірвання (припинення) даного договору затримка до шести місяців в виконанні зобов`язання, передбаченого в п.4.5 даного договору.
Тобто, виходячи з положень п.12.4 Договору сторони погодилися, що затримка у невиплаті орендної плати до 30 червня наступного року не є істотним порушенням умов договору та не є підставою для розірвання договору оренди землі.
Проте відповідач систематично несплачував орендну плату позивачці за договором оренди землі, а саме не здійснив виплату за 2022 та 2023 роки, що є істотним порушенням її прав.
За вказаного, доводи позивачки про наявність передбачених п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України, підстав для розірвання договору оренди землі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню.
З урахуванням вище зазначеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у частині розірвання договору оренди земельної ділянки, та стягнення з відповідача на користь позивачки 35 789,42 грн. заборгованості з виплати орендної плати за 2022-2024 роки. Решта вимог недоведені й у їх задоволенні позивачці слід відмовити.
На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1837,75 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 17.04.2025.