Дата документу 11.04.2025Справа № 554/7993/17
Провадження № 2-п/554/41/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Октябрського районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Лазоренко В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03 січня 2018 року у справі № 554/7993/17,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 554/7993/17).

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 січня 2018 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34751,94 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

26 березня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від 03 січня 2018 року у справі № 554/7993/17, в якій прохала визнати причини пропуску процесуального строку на перегляд заочного рішення поважними та поновити строк, скасувати заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2018 року та призначити справу до розгляду у порядку спрощеного чи загального позовного провадження.

У заяві ОСОБА_1 вказала, що ні позовної заяви з додатками, ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні судових повісток, ні копії рішення вона не отримувала. Відповідач зазначає, що заочне рішення від 03 січня 2018 року вона отримала 06.03.2025 року в приміщенні суду, тому вважає, що нею не пропущено строк звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

Від представника ОСОБА_1 Мотчаного В.В. до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Позивач АТ КБ «Приват банк», будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи , про що свідчить повідомлення про доставку судової повістки в особистому кабінеті в системі «Електронний суд», в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомлено.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, що слідує зі змісту ч.1 ст. 284 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Судом встановлено, що рішення Октябрського районного суду м.Полтави ухвалено 03 січня 2018 року.

Як зазначає відповідач, ні позовної заяви з додатками, ні ухвали про відкриття провадження, ні судових повісток, ні копії рішення суду вона не отримувала. Копію рішення суду від 03 січня 2018 року отримала лише 06 березня 2025 року в приміщенні суду. Заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 26 березня 2025 року.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що останній не було відомо про розгляд справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» , про те, що вона не отримувала судових повісток, позовної заяви з додатками та копії оскаржуваного рішення суду спростовуються матеріалами справи, оскільки у матеріалах справи містяться повідомлення про отримання ОСОБА_1 судових повісток про виклик до суду на 01 грудня 2017 року та 03 січня 2018 року, які були направлені за її зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) (а.с.39,44) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що рішення суду від 03 січня 2018 року ОСОБА_1 отримала 18 січня 2018 року (а.с.50).

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що відповідачем не наведено поважних причин пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Суд у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, рішення «Трух проти України» від 14.10.2003).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-X) (§ 46 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (§ 47 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

За змістом § 52 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав ЄСПЛ постановив, що було допущено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (§ 53 рішення).

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 203/642/14-ц (де було ухвалено заочне рішення та ухвалою суду першої інстанції заяву про його перегляд було залишено без задоволення) зазначив, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З аналізу норми ч.1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що заочне рішення підлягає скасуванню за одночасного існування всіх обставин: неявка у судове засідання відповідача та неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 . Відповідно до отриманої судом інформації 23.10.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що судові повістки направлялися ОСОБА_1 за місцем її реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та до суду повернулися повідомлення про вручення судових повісток, відповідач є такою, що була повідомлена про дату та місце розгляду справи належним чином.

Враховуючи, що відповідач не довела підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку та залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 287-288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 в поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 554/7993/17).

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І.Савченко