Справа № 347/175/25
Провадження № 2/347/304/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Книщука Р.М.,

секретаря Додяк А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що рішенням Косівського районного суду від 16.06.2023р. було вирішено стягувати з позивача ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 3000грн. щомісячно на кожну дитину з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття. Проте, на даний час він не має можливості сплачувати визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки офіційно працює листоношею в АТ «Укрпошта» та отримує заробітну плату щомісячно в розмірі 7 476,52грн., а тому розмір аліментів в сумі 6000грн. на двох дітей є для нього непосильним. Інших заробітків в нього немає, а тому вважають, що змінився матеріальний стан, а саме зменшився дохід коштів на його проживання, а також на утримання дітей. Також позивач зазначив, що коли він був безробітним та працював за кордоном, то намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно, але через заборону військовозобов`язаним у виїзді за кордон він немає можливості заробити грошові кошти в сумі 6000грн. З цих підстав, просять позов задоволити.

Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила.

Відзив на позовну заяву відповідачкою надіслано з порушенням строку, клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву нею не подано.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 17.04.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні рішенням Косівського районного суду від 16.06.2023р. вирішено стягувати з ОСОБА_6 ( ОСОБА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000грн. щомісячно на кожну дитину з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття.

Згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05.09.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_6 ( ОСОБА_1 ) залишено без задоволення, а рішення суду від 16.06.2023р. без змін.

Ухвалюючи судове рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд виходив із основоположних норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини в спорах про стягнення аліментів, засад розумності та справедливості.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду, ухваленим лише за позовом одержувача аліментів.

Тобто, право обрання певного способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить виключно одержувачу аліментів, і право змінювати в подальшому спосіб стягнення аліментів, які вже визначені судовим рішенням, також належить виключно одержувачу аліментів.

Право платника аліментів змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, законодавством не передбачено та Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 у справі № 539/3532/18.

З системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що стягувачу (отримувачу) аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі), а платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання або на зміну способу стягнення аліментів.

Змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, тому можливості позивача змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу законодавством не передбачено.

При цьому, зі змісту та обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що позивач фактично просить суд зменшити розмір аліментів, оскільки з твердої грошової суми в розмірі 6000грн. просить зменшити розмір аліментів на 1/3 частини від заробітної плати (доходу) на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища чи зміна сімейного стану батька, а також інші обставини можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні позивач посилається на погіршення його матеріального становища, оскільки згідно довідки від 12.03.2025р., ОСОБА_1 працює в АТ «Укрпошта» та його посадовий оклад становить 8000грн., а тому він немає можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, а саме в загальному розмірі 6000грн. на утримання неповнолітніх дітей, а тому з цих підстав вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, тобто зменшити розмір аліментів з твердої грошової суми на частку від його доходу.

Згідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З цих підстав, посилання позивача на обтяжливий розмір аліментів, які стягуються в твердій грошовій сумі, у даному випадку, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки в разі доведення своїх доводів, позивач (за відсутності згоди отримувача аліментів) наділений правом заявляти вимогу про зменшення розміру аліментів, тобто зменшення раніше визначеного розміру аліментів рішенням суду, а не заявляти вимогу про зміну способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку.

Частиною 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду зазначеної справи позивач предмет або підстави позову не змінював, правом заявляти вимоги про зміну (зменшення) розміру аліментів не скористався.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст. ст. 181-182, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.М. Книщук