УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2025 року м. Мукачево Справа №303/2707/25

2/303/916/25

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

до відповідачів: (1) Виконавчого комітету Мукачівської міської ради;

(2) ОСОБА_3

про виділ в натурі майна та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, всупереч вимогам, які зазначені в п.п.3, 8, 9, частини третьої ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява не містить:

- ціни позову;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

Крім того, частиною четвертою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закон.

Відповідно до частини третьої ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові об`єднано вимогу майнового характеру (виділення позивачу в натурі 13/60 частини будинку в окремий новоутворений об`єкт) та вимогу немайнового характеру (припинення права спільної часткової власності).

В свою чергу, до матеріалів позовної заяви додано лише квитанцію про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру у сумі 1211,20 грн. звернену до одного відповідача.

В контексті наведеного, суд звертає увагу на правові висновки наведені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року по справі №758/5118/21, у якій Суд зазначив: «при тлумаченні термінопоняття "вимога" у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо».

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру щодо другого відповідача у розмірі 1211,20 грн. та подати докази сплати судового збору до суду.

Також, позовні матеріали не містять доказів сплати судового збору позивачем за вимогу майнового характеру (виділення позивачу в натурі 13/60 частини будинку в окремий новоутворений об`єкт).

Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, позов про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності є позовом майнового характеру, оскільки позивач як власник реалізує своє право спільної часткової власності на майно шляхом виділу частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, у порядку передбаченому п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду може бути поданий звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Поряд з цим, позовні матеріали не містять звіту про оцінку нерухомого майна (13/60 частини будинку АДРЕСА_1 ), а тому суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, яку належить сплатити позивачу за дану вимогу майнового характеру.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость