Справа№938/370/25
Провадження № 2/938/168/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Ласкурійчук С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 а звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 24.03.2025.

Судове засідання 24.03.2025 за участю відповідача відкладено на 15.04.2025 для надання відповідачу можливості ознайомитись із позовною заявою.

В судове засідання 15.04.2025 з`явився відповідач, надав пояснення по суті спору, проти розгляду справи без участі позивачки, не заперечив.

Позивач в прохальній частині позовної заяви, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, законодавцем визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, у разі їх неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи

З огляду на викладене, оскільки позивач просила проводила про розгляд справи без її участі, а відповідач не заперечує проти розгляду справи без участі позивачки, та її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи без участі позивачки.

В судовому засіданні 15.04.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається на те, що рішенням Верховинського районного суду від 15.01.2020 вирішено стягувати із відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі 1200,00грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду 04.10.2019 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Однак з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Просить врахувати, що старший син навчається в Професійно-технічному училищі №50 м.Карлівка, а тому суттєво збільшилися витрати на житло, харчування, освіту та медичне забезпечення дітей і кошти, що сплачує відповідач у розмірі 1200,00 грн не покривають і четвертини необхідних витрат. Вважає, що оскільки вона самостійно не може забезпечити належні умови проживання дітей, відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 3000,00грн щомісячно на утримання неповнолітніх дітей.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та відзив на позов не подав.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що на даний час він сплачує 3200грн аліментів на утримання дітей, тобто мінімальний прожитковий мінімум. Він офіційно не працевлаштований, заробляє тимчасовими заробітками. Діти бувають в нього досить рідко, однак кожного разу при можливості, він надає їм додатково грошові кошти в розмірі по 500-1000 грн. Жодного майна він не має, також не має автомобіля. Якби була в нього можливість, він би додатково надавав дітям грошові кошти значно частіше. Також зазначив, що позивач створила іншу сім`ю, а син навчається в професійному училищі на державному забезпеченні, а також працює. Просить в задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 від 20.06.2008 та серія НОМЕР_2 від 15.11.2011, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Рішенням Верховинського районного суду Івано Франківської області від 15.01.2020 ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 04.10.2019 і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття (а.с.7-9).

З довідки від 04.03.2025 №508 виданої Професійно-технічним училищем №50 м.Карлівка вбачається, ОСОБА_3 навчається в училищі з 01.09.2023 за професією «Електрозварник ручного зварювання. Водій автотранспортних засобів категорії «В» і «С», форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026, знаходиться на неповному державному утриманні (а.с.11).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.03.2025 №25.1-24/3126 по виконавчому проваджені №69400670 станом на 06.03.2025 вбачається, що сума аліментів, що стягується з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 становить 3196,00грн, заборгованість станом на лютий 2025 становить 3130,77грн (а.с.10).

Позивач вважає, що відповідач повинен більше фінансово допомагати, тому звернулась із даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей, та стягувати із відповідача аліменти на їх утримання в сумі 3000,00грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінка суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача згідно рішення суду.

Відповідні правовідносини врегульовані положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами статті 141 Сімейного кодексу України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.3 і 4 ст.12 ЦПК України);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.13 ЦПК України);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків (ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, згідно позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який встановлений рішенням Верховинського районного суду Івано Франківської області від 15.01.2020 у справі №938/561/19 та підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Так, згідно рішення Верховинського районного суду Івано Франківської області від 15.01.2020 у справі №938/561/19 ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 04.10.2019 і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У судовому засіданні судом встановлено, зокрема з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що відповідачем сплачуються аліменти, загальний розмір яких на даний час становить 3196,00грн. Дані обставини також підтвердив відповідач в судовому засіданні.

Таким чином відповідачем на даний час сплачуються аліменти в розмірі по 1598 грн на кожну дитину, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на кожну дитину відповідного віку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначає, що з часу винесення вказаного рішення про стягнення аліментів потреби дітей збільшились, і аліментів, які сплачує відповідач недостатньо.

Згідно позовних вимог, позивач просить збільшити розмір аліментів до 3000,00грн, та вважає, що підставою для такого позову та відповідно збільшення розміру аліментів є та обставина, що старший син навчається в Професійно-технічному училищі №50 м.Карлівка, а тому суттєво збільшилися витрати на житло, харчування, освіту та медичне забезпечення дітей і кошти, що сплачує відповідач у розмірі 1200,00 грн не покривають і четвертини необхідних витрат.

Суд звертає увагу на те, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як уже зазначалось судом, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до положень процесуального закону, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність обставини, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів.

Так, позивачем не надано доказів зміни матеріального становища відповідача, збільшення його доходу у порівнянні із тим, який існував на дату ухвалення Верховинським районним судом рішення про стягнення аліментів, як і жодних доказів, які б підтверджували що відповідач працює та отримує певний дохід.

При цьому, відповідач в судовому засіданні вказав, що офіційно не працевлаштований, заробляє тимчасовими заробітками та не має постійного доходу.

Також позивачем не доведено, що змінився її матеріальний стан в порівнянні з тим, який існував на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Щодо навчання старшого сина в Професійно-технічному училищі №50 м.Карлівка та збільшення у зв`язку з цим витрат на житло, харчування, освіту та медичне забезпечення дітей, суд зазначає, що дійсно з довідки від 04.03.2025 №508 представленої позивачем вбачається, що ОСОБА_3 навчається в Професійно-технічному училищі №50 м.Карлівка з 01.09.2023 за професією «Електрозварник ручного зварювання. Водій автотранспортних засобів категорії «В» і «С», форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026.

Однак, жодних доказів понесення позивачем у зв`язку з навчанням старшого сина в училищі витрат на житло, харчування, освіту та медичне забезпечення дітей, суду не представлено. В той же час, з даної довідки вбачається, що на період навчання в училищі, ОСОБА_3 знаходиться на неповному державному утриманні.

Також, позивачем не представлено суду доказів зміни її сімейного стану чи сімейного стану відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадків, передбачених СК України, які б слугували підставами для збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дітей.

З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені обставини, враховуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись статями 10-13, 49, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: с.Вигода, Верховинського району Івано-Франківської області; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 16.04.2025.

Суддя Роман ДЖУС