Рішення

Іменем України

14 квітня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/4312/24

Провадження №2/751/564/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Клименко К. Є., Стрижак В.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , яка є правонаступником позивача ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка є правонаступником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 6 797,70 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000,00 грн - моральної шкоди, а також понесених судових витрат (а.с.1-5).

Заявлені вимоги мотивував тим, що між його домоволодінням та сусідським, де власником є відповідач, було встановлено паркан. Однак, відповідачка періодично вчиняє неправомірні дії: виливає у його двір воду, стукає по паркану, нецензурно лається, розпалює мангал біля паркану, через що весь дим переходить на його територію. Вказані дії фіксувалися камерою відеоспостереження. 30.03.2024 ОСОБА_3 почала ногами вибивати його паркан, частину плит було пошкоджено і вони вимушені були викликати поліцію. З приводу відшкодування шкоди зверталися до відповідача, але остання відмовилася у добровільному порядку сплатити збитки. Крім того, відповідачем також завдано моральну шкоду, оскільки своєю поведінкою відповідачка порушує його спокій та рівновагу, з даного приводу часто нервує, погано спить. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 5 000 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою суду від 17.05.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У встановлений строк відповідач подала відзив (а.с.33-40) з підстав якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що тривалий час між ними існує спір щодо меж земельної ділянки. Позивач встановив паркан на частині її земельної ділянки, а тому позовні вимоги є безпідставними. Крім того, вказала, що позивачем здійснюється відеозйомка камерами відеоспостереження, що є втручанням у її приватне життя. Вказані дії позивача та його доньки завдали їй моральних страждань.

Відповідач подав відповідь на відзив (а.с.73-76) і вказав, що доводи позивача у відзиві є надуманими, оскільки ніяких спорів щодо меж земельної ділянки між ними не існує. Предметом спору є відшкодування шкоди, яку відповідач завдала 30.03.2024. Крім того, вказав, що відеокамера встановлена на його будинку не з метою стежити за відповідачкою, а з метою охорони своєї власності, що не заборонено законом.

Представник відповідача надав заперечення (а.с.98-102), де вказав, що протягом 15 років існує спір щодо меж земельних ділянок. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про порушення відповідачем норм допустимого шуму і звучання. Також позивачем не надано доказів регулярного користування відповідачем мангалом, дим від якого створює йому незручності.

Ухвалою суду від 18.06.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 22.07.2024 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди. Одночасно зупинено провадження у справі в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди до залучення у справі правонаступників позивача, який вибув з процесу у зв`язку зі смертю.

Ухвалою суду від 10.01.2025 поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі як правонаступника (спадкоємця) позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідачау судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 08.04.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 14.04.2025 о 14 год 10 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12). Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.25).

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, яка розміщена на АДРЕСА_2 (а.с.42-43).

30.03.2024 в ЖЕО №15447 зареєстровано заяву ОСОБА_1 щодо пошкодження паркану ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно рахунку-фактури №005 від 07.05.2024 ОСОБА_1 придбано товар (плити бетонні, монтаж плит) на загальну суму 4 410,00 грн (а.с.17).

Відповідно відеозапису, ОСОБА_3 здійснює удар ногою по паркану позивача, чим пошкоджує одну із плит та призводить до пошкодження інших плит (а.с.19).

Відповідно до видаткової накладної від 14.03.2024 та фіскального чеку ОСОБА_7 придбано будівельні матеріали на загальну суму 2 387,70 грн (а.с.16).

Також, 12.04.2024 ОСОБА_1 зверталася до відділу поліції із заявою про те, що сусід у дворі палить багаття (№18033), на що отримала відповідь та матеріали перевірки (а.с.78-79).

02.04.2024 ОСОБА_3 звернулася до відділу поліції із заявою про проведення перевірки з приводу того, що сусідка ОСОБА_1 встановила паркан, не погодивши з нею межі (а.с.50-51).

Також 17.05.2024 та 18.05.2024 ОСОБА_3 зверталася до відділу поліції із аналогічними заявами (а.с.45-48).

ОСОБА_3 зверталася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність відповідних посадових осіб ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою суду від 11.04.2024 зобов`язано уповноважених осіб ЧРУП ГУНП в Чернігівській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 02.04.2024 (а.с.52-53).

Відповідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024 за заявою ОСОБА_3 зареєстровано кримінальне провадження №0000463 за фактом порушення недоторканості приватного життя ОСОБА_1 .

Відповідно до світлин на будинку №36 встановлена відеокамера (а.с.56-70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.96).

Згідно копії спадкової справи №454 від 01.07.2024, ОСОБА_1 донька померлого ОСОБА_2 , звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.114-120).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника.

Смерть позивача ОСОБА_2 мала місце після пред`явлення даного позову до суду, правовідносини що виникли з приводу відшкодування майнової шкоди входять до складу спадщини, тобто ці правовідносини допускають правонаступництво. Отже, правонаступник позивача ОСОБА_1 набула цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто є стороною у справі.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 386 ЦК України захист права власності забезпечується, в тому числі правом власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України.

Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача та розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність її вини у пошкодженні паркану позивача, що завдало його власнику матеріальної шкоди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №686/10520/15-ц, дійшов висновку, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди внаслідок паркану у розмірі 4 410,00 грн.

В той же час розмір матеріальної шкоди в сумі 2 387,70 грн не підлягає задоволенню, оскільки понесені позивачем витрати згідно видаткової накладної 0 від 14.03.2024 не підтверджують їх придбання для відновлення пошкодженого паркану.

За вищевказаних обставин, позов підлягає задоволенню частково.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову, позов задоволений частково, тому з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1 571,52 грн (2422,40х4410,00/6797,70).

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між ОСОБА_2 та адвокатом Чикилевською О.В. підтверджується договором про надання правничої допомоги від 10.05.2024 (а.с.20).

Зі змісту акту приймання-передання грошових коштів вбачається, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6 000,00 грн (а.с.21).

Однак, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), у матеріалах справи відсутні, що унеможливлює визначення розміру витрат на правничу допомогу судом з метою розподілу.

При цьому слід ураховувати, що наведений в договорі про надання правничої допомоги від 10.05.2024 перелік послуг і акт приймання-передачі коштів не є доказом щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За таких обставин, враховуючи вказані норми права, оцінивши належні та допустимі докази, подані сторонами, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що представником позивача належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих ним як адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання договору про надання правничої допомоги від 10.05.2025.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.22, 386, 1166 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка є правонаступником позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4 410 (чотири тисячі чотириста десять) грн 00 коп матеріальної шкоди, завданої пошкодженням паркану.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 571 (одна тисяча п`ятсот сімдесят одна) грн 52 коп на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк