Справа № 190/53/25
Провадження №2/190/194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_3 є його бабусею, ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 7,44 в умовних кадастрових гектарах, що належить колишньому КСП «Україна» П`ятихатського району Дніпропетровської області. Про те, що його бабусі за життя належало право на земельну частку (пай) йому стало відомо в березні 2024 року, коли звернувся до Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з питанням надання йому інформації про те, чи мала його бабуся право на земельну частку, на що отримав відповідь, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» сертифікат на ім`я « ОСОБА_3 » серії ДП № 0151995 був зареєстрований за номером 0322 від 09.04.1977 року, площею 7,44 умовних кадастрових гекратів на території Троїцької сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. З питанням оформлення спадкових прав на майно ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори, де отримав роз`яснення, згідно якого видати свідоцтво про право на спадщину не надається можливим, через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно та у зв`язку з пропущенням ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ним право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП імені «Україна» П`ятихатського району Дніпропетровської області розміром 7,44 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засідані позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі і на підставах викладених позовній заяві, просили його задовольнити.

Відповідач Лихівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача Савченко Л. подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника /а.с.36/.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що позивача ОСОБА_1 знає з дитинства, з останнім тривалий час проживали в с. Миколаївка П`ятихатського району Дніпропетровської області. В цьому селі проживала і бабуся позивача ОСОБА_3 . Остання проживала з позивачем до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач її доглядав та займався похованням.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що позивач є його товаришем з дитинства, разом проживали в с. Миколаївка П`ятихатського району Дніпропетровської області. Також добре знає бабусю позивача ОСОБА_3 , вони дітьми часто у неї разом ночували. Крім того, ОСОБА_3 проживала з позивачем до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач її доглядав та займався похованням.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.9/.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» наявний сертифікат на ім`я « ОСОБА_3 » серія ДП № 0151995, який був зареєстрований за номером 0322 від 09.04.1977 року, площею 7,44 умовних кадастрових гекратів на території Троїцької сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області /а.с. 12/.

Згідно копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0151995 ОСОБА_3 належить право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 7,44 умовних кадастрових гекратів на території Троїцької сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області/а.с.13/.

Згідно довідки Лихівської селищної ради від 28.11.2024 року № 2386/02-19/24, ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована та проживала на території Троїцької сільської ради, інформація хто був зареєстрований за однією адресою на момент її смерті відсутня, заповіт остання не складала. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно був зареєстрований та проживав на території Троїцької сільської ради разом з ОСОБА_3 , заповіт останній не складав /а.с. 14/.

Згідно інформації Державного архіву Дніпропетровської області від 26.09.2023 року № П-2827/0/217-23 в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану по сільських радах П`ятихатського району Дніпропетровської області за 1939 роки та з поновленими записами за 1944-1945 роки ОСОБА_6 не зазначений/а.с.15/.

З листа Вільногірського відділу ДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області від 18.08.2023 року № 681/31.5.-95 слідує, що інформація щодо актового запису про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Державному рестрі актів цивільного стану відсутня /а.с. 16/.

Згідно копії листа Жовтоводської державної нотаріальної контори від 24.09.2024 року № 460/02-14 ОСОБА_1 роз`яснено, що останній пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки заява про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 до нотконтори не надходила, крім того нотаріусу не надано оригіналів документів, які підтверджують належність померлій ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) /а.с. 10-11/.

Відповідно до листа Жовтоводської нотаріальної контори від 18.02.2025 року спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заведена, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались/а.с.31/.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Зокрема, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для реалізації спадкових прав, з огляду на неможливість їх оформити внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є онуком ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступного висновку.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Частиною другою статті 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Якщо позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Подібні висновки вкладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 448/754/18.

За таких обставин, оцінюючи докази надані у судовому засіданні у їх сукупності, беручи до уваги те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , в той час згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0151995 право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 7,44 умовних кадастрових гекратів на території Троїцької сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_3 , тобто позивачем доказів належності на час смерті ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) у колективній власності на землю позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 .

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між бабусею та онуком.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса