Провадження № 2/175/1982/24
"16" квітня 2025 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно,
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.02.2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №190/0071, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 228800 грн на 48 місяців, зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 08.02.2026 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна №190/0071/1. Предметом застави є транспортний засіб марки JAC моделі S4/1100, рік випуску 2021, колір синій, об?єм двигуна 1499, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.02.2022 року серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 6341. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. У зв`язку з тим, що відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та відсотках, позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 228815 грн 47 коп., а також звернути стягнення на предмет застави, що належить відповідачу на праві власності, шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця проживання. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено настпне.
09.02.2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №190/0071, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 228800 грн на 48 місяців, зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 08.02.2026 року.
На виконання вимог п. 3.2.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит, одноразово в безготівковій формі, шляхом перерахування 228800,00 грн на поточний рахунок позичальника, з подальшим перерахуванням коштів у сумі 228800,00 на поточний рахунок продавця - ТОВ «Богдан-Авто-Харків» № НОМЕР_4 , що підтверджується виписками по поточному рахунку позичальника.
Пунктами 4.3.1, 4.3.4 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе за договором зобов?язання; у строки, обумовлені Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов?язання за Договором; у випадку порушення умов Договору та/або Документів забезпечення достроково повернути Кредит в порядку, передбаченому п.
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.02.2022 року серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 6341, транспортний засіб марки JAC моделі S4/1100, рік випуску 2021, колір синій, об?єм двигуна 1499, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_1 .
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави майна №190/0071/1.
Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки JAC моделі S4/1100, рік випуску 2021, колір синій, об?єм двигуна 1499, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .
Згідно з витягом №78004469 від 09.02.2022 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на автомобіль LJ12EKS31M4712203.
Як вбачається з виписки по поточному рахунку позичальника, ОСОБА_1 здійснила один раз платіж у сумі 30,00 грн 09.03.2022 року.
Пунктами 7.1, 7.4, 7.4.1, 7.6 договору застави передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених кредитним договором, договором застави та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов зобов?язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені Кредитним договором, заставодавець не поверне (повністю або частково) Заставодержателю суму Кредиту, та/або не сплатить проценти за користування Кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов?язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, надані заставодавцем у відповідності з договором застави, виявляться (стануть) недійсними. заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, будь-яким способом не забороненим законодавством, у тому числі за рішенням суду встановленому законодавством та цим договором порядку. У разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. Заставодержатель одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на Предмет застави зобов?язаний надіслати заставодавцю, а також іншим зареєстрованим обтяжувачам, якщо такі будуть встановлені, письмові повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов?язання згідно вимог Законодавства. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави зобов?язання залишилось не виконаним, заставодавець зобов?язаний передати предмет застави у володіння Заставодержателю за актом приймання-передачі. Якщо заставодавець, у володінні якого знаходиться предмет застави, не виконує обов?язок щодо передачі предмета застави у володіння заставодержателя, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Станом на 30.05.2024 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 228 815 грн 47 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 228 770, 00 грн; відсотки за користування кредитом у сумі 45 грн 47 коп.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.
За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 23, ст.ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
З урахуванням вищенаведеного, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 6864,66 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 265, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель