Справа № 697/540/25
Провадження № 2/697/503/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 23.12.2011 сторони зареєстрували шлюб у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 24.

Від шлюбу з ОСОБА_2 позивач народила дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх п`яти років вони не підтримують шлюбних стосунків. ОСОБА_2 є зареєстрованим та проживає в АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрована та проживає в с. Степанецьке, Черкаського району, Черкаської області. Спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.

В 2023 році вона подавала до Канівського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву про розірвання шлюбу, але цей позов за її заявою суд залишив без розгляду.

Від того часу їх стосунки погіршились. Вони мають різні погляди на шлюб та шлюбні стосунки. Тривалий термін проживають окремо один від одного, відсутність шлюбних стосунків, спільного бюджету стало причиною того, що вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. За час їхнього подружнього життя вони переконались, що в них немає спільних інтересів, крім дочки. Вони не мають бажання бути разом, вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем мають переважно негативний характер, між ними відсутнє навіть нормальне спілкування.

За наведених обставин, подальше збереження шлюбу, примирення з відповідачем є неможливі і час на примирення є недоцільним.

Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.27).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, наслідки визнання позову йому зрозумілі (а.с.31).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 23.12.2011 у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 24. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.5).

Сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем.

З часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.12.2011 у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 24 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда