Справа № 308/9501/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою адвоката Галамби Марини Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Галамба М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , 1985 р.н. з 2006 року мав близькі стосунки з ОСОБА_3 1988 р. н., з якою 30 вересня 2013 року уклав шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила призвіще на ОСОБА_5 .

На протязі семи років у них були близькі але не постійні стосунки, так як кожен з них жив своїм життям та вирішував свої проблеми.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дочку ОСОБА_6 , реєстрацію народження якої провела згідно ст. 135 СК України. ОСОБА_1 вважав себе батьком цієї дитини та бажав оформити своє батьківство, однак ОСОБА_2 заперечила його причетність до народження цієї дитини. ОСОБА_5 з огляду на свій молодий вік не став наполягати на оформленні батьківства та виїхав за межі Харківської області.

05 травня 2009 року після спільно проведеної нетривалої відпустки ОСОБА_3 народила сина, батьком якого мала намір зареєструвати ОСОБА_1 , однак він відмовився надавати свої документи та проводити реєстрацію батьківства.

З 2013 року подружжя проживає разом та виховує дітей, однак спільної точки зору щодо оформлення батьківства, як стверджує позивач подружжя так і не дійшло.

Зазначає, що дружина та мати дітей не вважає за потрібне визнавати його батьківство з огляду на те, що їй як матері одиначці буде легше виховувати дітей за рахунок державних пільг та гарантій. Позивач з такою позицією категорично не погоджується.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить визнати його батьком неповнолітніх ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подала до суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю.

Відповідачка, її представник та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , про що Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області 15.11.2007 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №8 та батьками вказані «батько ОСОБА_9 », «мати ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , про що Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області 15.11.2007 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №8 та батьками вказані «батько ОСОБА_9 », «мати ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №5 від 21.07.2022 року, відомості про батька ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 , про що Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області 10.05.2009 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1 та батьками вказані «батько ОСОБА_9 », «мати ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №1 від 21.07.2022 року, відомості про батька ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

30.09.2013 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виконкомом Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №43. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-24/13269-БД від 03.03.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,8%.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-24/13269-БД від 03.03.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якої являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,1%.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволеною.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) грн..

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), , місце знаходження: м. Ужгород, вул. вул. Небесної Сотні, 5

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко