ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/738/24 Номер провадження 22-з/814/75/25 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
16 квітня 2025 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Коротун І. В.
розглянув у судовому засіданні в м. Полтава заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штепи Дмитра Юрійовича
про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 , неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 110 764,50 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 , направивши 13.11.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року змінено. Зменшено розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з листопада 2018 по листопад 2023 з 110 764,50 грн до 75 395,86 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 263,43 грн.

10.02.2025 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Штепа Д.Ю. сформував заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції у порядку ст. 141 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести під час розгляду справи, становить 5 000,00 грн.Позивач, реалізовуючи своє право на правничу допомогу, в тому числі представництво своїх інтересів в суді, уклала договір про надання правової допомоги №68/23 від 15.12.2023 з АБ «Дмитра Штепи». За умовами даного договору АБ «Дмитра Штепи» зобов`язалося здійснювати представництво та надавати інші види професійної правничої допомоги у справі №542/738/24, яка перебуває на розгляді Полтавського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги. Згідно п. 3.1. договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 4. додаткової угоди №1 від 13.12.2024 до договору про надання правничої допомоги №68/23 від 15.12.2023 розмір гонорару становить 5 000 грн. Відповідно до п. 3.1. додаткової угоди №1 клієнт оплачує послуги з надання правничої допомоги протягом 5 днів після стягнення коштів з відповідача. Таким чином, сторони погодили, що у разі прийняття рішення на користь клієнта, то гонорар сплачується у розмірі 5 000 грн, після набрання таким рішенням законної сили. Оскільки, кошти з відповідача на день подання цієї заяви не стягнуті, то зобов`язання у клієнта оплатити 5 000,00 грн ще не виникло, але, гонорар підлягає оплаті у майбутньому.

У судове засідання 16.04.2025 до апеляційного суду не з`явилися учасники процесу, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 13.03.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси та засобами поштового зв`язку у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 236-238), які були доставлені до електронних кабінетів та поштовим зв`язком. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів, вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови), зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Штепа Д.Ю. зазначав, що орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести під час розгляду справи Полтавським апеляційним судом, становить 5 000,00 грн. Повідомляв суд, що докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат будуть надані суду протягом 5-ти днів з дня проголошення рішення (а.с. 182-185).

До відзиву та заяви про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_1 адвокатом Штепа Д.Ю. додано копії документів на підтвердження повноважень представника (ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю); копію договору №68/23 від 15.12.2023 про надання правничої допомоги; копію додаткової угоди №1 від 13.12.2024 до договору про надання правничої допомоги №68/23 від 15.12.2023; копію акту прийняття-передачі наданої правничої допомоги від 05.02.2025; копію розрахунку витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 186, 188, 227-231).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з урахуванням наданих доказів, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Штепою Д.Ю. позивачу ОСОБА_6 , підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Таким чином, при вирішенні питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінки сторін під час судового процесу тощо.

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, додатковій постанові від 14.04.2022 у справі №755/18750/20 сформував висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом Штепою Д.Ю. документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Оцінюючи співмірність визначеного розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, апеляційний суд, перш за все, виходить з того, що спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним.

На підставі викладеного та враховуючи принципи розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача належить 3000 грн понесених витрат (визначена з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, складності справи).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів, приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Штепи Д.Ю. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч. 4, 6 ст. 127, ч. 8 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штепи Дмитра Юрійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково і ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 3 000 грн.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 16 квітня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов