Справа № 148/1550/24
Провадження №2/148/31/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 квітня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Ліванчук А.Ф.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та Моторно ( транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та Моторно ( транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником транспортного засобу ВАЗ 21124, д.н.з НОМЕР_1 .

В результаті ДТП, яка сталась 31.03.2024, її транспортному засобу було завдано пошкоджень на суму 70204,60 грн згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 23.05.2024 №ЕД- 19/102-24/9695-АВ, виданого Вінницького НДЕКЦ МВС України. Дана шкода була завдала водієм транспортного засобу "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , відносно якої було складено протокол за вчиненння правопорушення передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП та остання була притягнута до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2024 по справу №148/836/24.

На момент вчинення ДТП її цивільно-правова відповідальність застрахована не була.

За наявною інформацією транспортний засіб "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який став причиною ДТП, відповідно до протоколу від 31.03.2024 був застрахований, проте відомості про наявність у водія "Зеленої картки" відсутні.

Вона звернулась до Моторно ( транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБУ) із заявою, у якій просила відшкодувати завдані її транспортному засобу "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 збитки у розмірі 70204,60 грн шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок.

У відповідь на її звернення 13.06.2024 МТСБУ відмовило їй у даній виплаті, вказавши, що на дату ДТП відсутній договір зазначеного виду страхування по відношенню до транспортного засобу "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 , то зазначений ТЗ не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону.

Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з ОСОБА_3 та МТСБУ на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 70204,60 грн, а також судові витрати.

В судовому засідання позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просили позов задовольнити. Також представник позивача уточнив, що просить стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та МТСБУ на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 70204,60 грн.

Відповідач - представник МТСБУ в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторно ( транспортного) страхового бюро України, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Згідно наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторно ( транспортного) страхового бюро України та стягнути на користь МТСБУ витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2000 грн. Також вказала, що позовні вимоги до відповідачей не конкретизовано. Підстав для відшкодування шкоди позивачеві, як власнику транспортного засобу "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, немає, оскільки даний транспортний засіб на момент ДТП не відповідав вимогам п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки не був забезпеченим. Так як позивачем не надано жодного доказу проведення ремонту у платника ПДВ, тому відшкодування в тому розмірі, який просить позивач є неможливим, адже підстави для стягнення ПДВ відсутні. Також в матеріалах справи наявне заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, згідно якого представник відповідача вказала, що посилання на наявність "Зеленої картки", яка надана ОСОБА_3 є недоречним, оскільки відповідно до відомостей отриманих від іноземного Моторного бюро (Італії) чинність Зеленої картки наданої ОСОБА_3 на момент ДТП не підтвердилася. Також звернула увагу суду на те, що транспортний засіб "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 не зареєстрований на території України.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Згідно наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, представник відповідача вказала, що на дату скоєння ДТП транспортний засіб "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_3 , був застрахований, що підтверджується страховим полісом № - міжнародною картою автомобільного страхування (Зеленою картою), виданою 29.03.2023 з дозволу Італійського центрального офісу 00187 Рим, П`яцца Гульєлмо Марконі, 25. Строк дії страхування з 20.04.2023 до 20.04.2024. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілого, згідно вказаного договору страхування становить 3000000 євро. Ця картка дійсна і для України. Оскільки заявлений позивачем розмір відшкодування 70204,60 грн не перевищує встановленого договором розміру страхового відшкодування, тому підстави для відшкодування ОСОБА_3 позивачу шкоди відсутні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2024 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок якої транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Відповідно до копії постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2024 по справі №148/836/24, яка набрала законної сили 10.05.2024 (а.с.24 т.1), вбачається, що ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Судом було встановлено, що 31.03.2024 о 14:00 год. в с. Нестерварка по вул. М.Леонтовича водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 , не вибравши безпечної швидкості, не дотримавши безпечної дистанції, здійснила зіткнення з автомобілем "ВАЗ 2112", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.3 в, 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в силу ч.6 ст.82 ЦПК України вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП є доведеною.

Згідно висновку експертного дослідження Вінницького НДЕКЦ МВС України від 23.05.2024 №ЕД- 19/102-24/9695-АВ, яке було проведено на підставі заяви ОСОБА_7 від 21.05.2024 про проведення транспортно-товарознавчого дослідження (а.с.7-23 т.1), вбачається, що вартість матеріального збитку, завданоо власнику автомобіля ВАЗ 21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 31.03.2024, становить 70204,60 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 (а.с.6) власником автомобіля "ВАЗ 21124", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

На момент вчинення ДТП автомобіль "ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпеченим не був, про що свідчить витяг з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування (а.с.86).

04.06.2024 позивач направила на адресу МТСБУ заяву про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, про що свідчить її копія (а.с.25 т.1), у якій просила відшкодувати завдані її транспортному засобу "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 збитки у розмірі 70204,60 грн шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок, з огляду на те, що за наявною інформацією транспортний засіб "Fiat 500L", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який став причиною ДТП, відповідно до протоколу від 31.03.2024 був застрахований, проте відомості про наявність у водія "Зеленої картки" відсутні. При цьому остання керувалась ст.41 Закоку України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

13.06.2024 МТСБУ, розглянувши звернення позивача, відмовило їй у відшкодування шкоди, про що свідчить відповідне повідомлення №3-01б/25322 (а.с.26 т.1), вказавши, що на дату ДТП відсутній договір зазначеного виду страхування по відношенню до транспортного засобу "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 , то зазначений ТЗ не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закоку України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З огляду на відмову МТСБУ у відшкодування шкоди та відсутність відомості про наявність у ОСОБА_3 "Зеленої картки" позивач, керуючись ст.22, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1188 ЦК України та ст.41 Закоку України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернулась до суду з даним позовом.

Прововідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідними положеннями ЦК України.

Згідно п.п. "в" п.41.2 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( надалі Закон, в редакції чинній на момент вчинення ДТП) МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2024 відповідачем МТСБУ було направлено запит до страхового бюро Італії з приводу перевірки інформації щодо дійсності "Зеленої картки" відносно транспортного засобу "Fiat", н.з. НОМЕР_3 , про що свідчить копія відповідного запиту № 02-І-UA-24/20620.1 (а.с.157 т.1).

03.07.2024 надійшла відповідь на запит від страхового бюро Італії, про що свідчить її копія №24/19889/UA/SPT (а.с.157 т.1), згідно якої чинність страхування "Зелена картка" відносно транспортного засобу "Fiat" н.з. НОМЕР_3 не може бути підтверджена, оскільки Зелена картка не може бути ідентифікована.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП застрахована не була, а доводивідповідача ОСОБА_3 та її представника щодо протилежного суд відхиляє.

З огляду на встановлене, беручи до уваги, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країни, не була застрахована, оскільки не було діючого страхового сертифікату "Зелена картка" на час ДТП, тому у МТСБУ відсутні підстави для відшкодування шкоди позивачеві.

Також слід зазначити, що п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

В даному випадку, вказаною нормою визначено винятки, коли МТСБУ шкоду не відшкодовує, зокрема, коли шкода заподіяна транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону, відповідно до якої забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Тобто у випадку, коли трапилася ДТП за участю кількох транспортних засобів, всі з яких є незастрахованими (незабезпеченими), то страховий випадок не виникає, а шкода МТСБУ для потерпілих осіб (власників пошкоджених транспортних засобів) не відшкодовується.

Транспортний засіб "ВАЗ 21124", д.н.з НОМЕР_1 , на момент ДТП не відповідав вимозі п.1.7 ст.1 Закону, оскільки не був забезпеченим.

Таким чином, підстав для відшкодування шкоди МТСБУ позивачу, як власнику транспортного засобу ВАЗ 21124, д.н.з НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження ДТП немає.

Відтак, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог до МТСБУ відсутні, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

В той же час позовні вимоги до ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Беручи до уваги, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188, для відшкодування відповідачем ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, суд бере до уваги висновок експертного дослідження Вінницького НДЕКЦ МВС України від 23.05.2024 №ЕД- 19/102-24/9695-АВ, наданий позивачем, і погоджується з тим, що вартість майнової шкоди складає 70204,60 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд заначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,50 грн (а.с.1 т.1).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, 605,60 грн. Решту судовогого збору слід залишити за позивачем.

Оскільки в задоволенні позовних вимог до МТСБУ відмовлено, тому з позивача підлягає стягненню на користь відповідача МТСБУ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2022 серія ХМ №000405 (а.с.82); копією довіреності від 20.12.2023 №6-01/166 (а.с.81) та від 05.12.2024 №6-01/311 (а.с.231); копією договору №3/4/2023 про надання послуг в сфері права від 21.12.2022 (а.с.81-82), згідно якої строни узгодили, що вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем становить 2000 грн - у справі, в якій ціна позову становить 10000 грн і більше; копією Додаткової угоди №95 до договору про надання послуг в сфері право №3/4/2023 від 21.12.2022, укладеної 04.09.2024 (а.с.83), згідно якої замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справи, де позивачем є ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_3 та МТСБУ, сума позову 70204,60 грн, вартість послуг - 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.п. "в" п.41.2 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.22, 1166, 1187, 1199, 1192 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представником якої є Путілін Євген Вікторович, до ОСОБА_3 та Моторно ( транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в розмірі 70204,60 грн (сімдесят тисяч двісті чотири гривні шістдесят копійок.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Моторно ( транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, місцезнаходження якого: бульвар Русанівський, 8, а/с 272, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код в , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн ( дві тисячі гривень).

Решту судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.04.2025.

Суддя: