Номер провадження: 22-ц/813/2986/25
Справа № 504/2975/24
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Недибалюк Олеся Григорівна

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що у 2019 році вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2023р. по цивільній справі №504/3181/23, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі однієї чверті від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.08.2023р. до досягнення дитиною повноліття. А також стягуються аліменти на утримання неї у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, починаючи стягнення з дня звернення до суду 01.08.2023р.

З дня присудження аліментів й по даний час її матеріальне становище залишається скрутним, оскільки вона виховує двох неповнолітніх дітей, і відповідно не має змоги працювати, тому що здійснює догляд за дитиною до трьох років. Окрім того, зазначає, що її потреби зростають і значно зростають витрати на утримання дитини, в зв`язку із зростанням цін на харчування та одяг, особливо ліки. Розмір аліментів у стягуваному розмірі є на її думку настільки мізерним, що не покриває навіть мінімальні потреби доньки та її потреби відповідно. З 2021 року по теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку і стоїть на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області. Крім того, вказує, що дитина часто хворіє, так з 12.07.2024 року вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, тривалістю, визначеному в медичному висновку. Матеріальне становище відповідача є достатнім, так як відповідачем був здійснений виїзд за кордон та з 15.06.2022 року по теперішній час перебуває на обліку в Німеччині та отримує там щомісячний дохід у середньому розмірі 1055,15 Євро, що складає по курсу НБУ 46515,87грн. Відповідач здає у оренду квартиру у м. Одеса, від чого отримує дохід. Тривалість перебування в Німеччині та отримання там доходів становить більше двох років, у зв`язку з цим його матеріальний стан суттєво покращився.

З огляду на викладене, позивач просить суд відкликати виконавчі листи, видані на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області №504/3181/23 від 15.12.2023р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , та на утримання дружини; змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 на тверду грошову суму щомісячно в розмірі 5000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня попереднього звернення до суду, тобто з 01.08.2023 р.; змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьох років, на тверду грошову суму щомісячно в розмірі 2000 гривень, щомісячно, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня попереднього звернення до суду, тобто з 01.08.2023р.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.10.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що відсутні докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Недибалюк О.Г., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, на неповне дослідження обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким виконавчі листи, видані на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2023 року у справі № 504/3181/23 відкликати. Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2023 року на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 з 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) на тверду грошову суму щомісячно у розмірі 5000 грн, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з дня попереднього звернення до суду, тобто з 01.08.2023 року, змінити спосіб стягнення аліментів які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання з 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьох років, на тверду грошову суму щомісячно у розмірі 2000 грн, тобто до 17.07.2024 року включно, починаючи стягнення з дня попереднього звернення до суду, тобто з 01.08.2023 року. Судові витрати покласти на Відповідача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, вмотивована тим, що судом не взято до уваги посилання позивача на те, що відповідач має у власності квартиру, від оренди якої отримує дохід, також не взято до уваги твердження позивача про те, що в неї значно зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку із зростанням цін на харчування, одяг та ліки, а також те, що відповідач перебуває за кордоном та отримує там дохід. Також, суд не взяв до уваги відомості про заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до якої ОСОБА_2 впродовж серпня 2023 року до квітня 2024 року систематично, на постійній основі ухилявся від сплати аліментів, у зв`язку з чим заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2024 року складала 10806,00 гривень. У травні заборгованість було сплачено, але в подальшому відповідач двічі ухилявся від сплати аліментів.

Також, в скарзі наголошується, що 12.07.2024 року комісією лікарів, після проведеного огляду ОСОБА_3 віднесено останню до групи часто та тривало хворіючих дітей, у зв`язку з чим видано довідку № 14 про потребу дитини у домашньому догляді строком до 12 липня 2025 року, що позбавляє матір (позивачку) можливості влаштуватись на роботу на забезпечувати дитину та себе належним чином самостійно.

Акцентується увага на тому, що суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, повинен прагнути не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб оскаржувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Наголошується, що відповідач сплачує аліменти в розмірі, що перебуває на найнижчому рівні соціальної гарантії, встановленої сімейним законодавством для дитини, що на переконання скаржниці свідчить про порушення прав її дитини.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 адвокат Бондаренко В.І. подав на неї відзив, в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, який на думку сторони відповідача ухвалив досить вмотивоване та правомірне рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Також, просить стягнути із ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на правничу допомогу.

У відзиві наголошується, що відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на свої захворювання та наявну групу інвалідності, яка перешкоджає йому влаштуватися на роботу й отримувати гідну заробітну платню, ніколи не відмовлявся та в подальшому не буде відмовлятися від утримання доньки ОСОБА_5 до її повноліття.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Недибалюк О.Г. в судовому засіданні в режимі відео конференції, підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бондаренко В.І. приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивачки, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2023р. у справі №504/3181/23, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.12.2019р. Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб №157; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 01.08.2023р.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 01.08.2023р.

На підставі вказаного рішення суду Комінтернівським районним судом Одеської області видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та дружини.

Згідно копії довідки Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №08-23/452 від 10.07.2024р., дочка ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_6 проживають із позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням довічно, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.12.2023р. у справі №504/3181/23, стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 01.08.2023р.; кім того стягується із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 01.08.2023р.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вказаної норми закону приводить до висновку, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Крім цього, наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Отже, враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та, зокрема, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Таким чином, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Крім того, як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Звертаючись до суду з позовом саме позивач повинен надати докази на підтвердження наявності правових підстав для зміни розміру аліментів та довести, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн на утримання дитини та 2000 грн на утримання позивачки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ст. 12, 13, 81-89 ЦПК України, не надала суду доказів погіршення свого матеріального стану, як і доказів значного покращення матеріального стану відповідача, що є законною підставою для зміни розміру аліментів.

До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано вказав у рішенні, що позивачка не надала суду достатніх доказів, що підтверджують будь-яку зміну фактичних обставин, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, як то матеріального або сімейного стану, або погіршення стану здоров`я платника чи одержувача аліментів.

Також суд першої інстанції надав правову оцінку доводам позивачки про те, що зростання цін та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є самостійною підставою для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів наголошує, що у спорі про збільшення розміру аліментів, згідно вимог ст. 192 СК України, підлягає доведенню саме позивачем зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів у кращу сторону, що дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, але позивачем таких доказів не було надано.

Доводи, що у відповідача періодично наявна заборгованість по сплаті аліментів, є безпідставними, оскільки не є предметом даного спору.

Твердження позивачки, що відповідач перебуває за кордоном, отримує там дохід, а також отримує дохід від оренди квартири не підтверджені належними та допустимими доказами.

Лист іноземною мовою, який був наданий позивачкою на підтвердження доходу відповідача, а також наданий його переклад не свідчить про зміну матеріального стану та отримання такого доходу відповідачем.

Посилання позивача, що змінився мінімальний гарантований розмір аліментів є слушним, але колегія суддів звертає увагу на те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Зазначене відображено і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18.

Разом з тим, колегія суддів вважає за потрібним зазначити, що у цій справі позивачка заявила, по суті, вимогу не про зміну (збільшення) розміру аліментів, а про зміну способу їх присудження, тобто зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду від 15.12.2023 року у справі № 504/3181/23, у частки від всіх видів доходу (заробітку) батька дитини на певну тверду грошову суму.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

Наведені доводи в апеляційній скарзі, фактично за своїм змістом є доводами позовної заяви, яким в оскаржуваному рішенні надано належну правову оцінку, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи, які не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, про що зазначає у апеляційній скарзі позивачка.

Доводи апеляційної скарги по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на неї і перерозподілу судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Недибалюк Олеся Григорівна, залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко