Справа № 508/301/25
Номер провадження 2-о/508/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року селище Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.,

за участю секретаря с/з Грибонос О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Миколаївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис - ОСОБА_2 ,

встановив:

До Миколаївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис - ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона потерпає від насильства з боку свого чоловіка ОСОБА_2 , який постійно піднімає на неї руку, супроводжуючи нецензурною лайкою, образами та погрозами, вчиняє насильницькі дії. Вона неодноразово викликала працівників поліції, проте це не зупиняє ОСОБА_2 . Посилаючись на зазначені обставини, просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .

Від заявниці ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїй заяві наполягає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв суду не надав.

За змістом ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 27 вересня 1991 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , заявниця неодноразово викликала поліцію:

21.03.2025 року о 12 год. 09 хв. ОСОБА_1 , зверталась до служби 102 з приводу того, що чоловік ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлюється на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

За даним фактом працівниками ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007190 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 .

24.03.2025 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , зверталась до служби 102 з приводу того, що чоловік ОСОБА_2 , висловлюється на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

За даним фактом працівниками ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007191 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , за результатом розгляду якого Миколаївським районним судом Одеської області винесено Постанову від 02.04.2025 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами справи, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , копією Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , копіями протоколів про адміністративне правопорушення на громадянина ОСОБА_2 .

Після притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поведінка та відношення до ОСОБА_1 не змінилося.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» на строк від одного до шести місяців.

З огляду на наведене та з урахуванням наданих заявником доказів, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту її інтересів доцільно встановити відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на три місяці.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис - ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1.Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) поряд з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.Заборонити наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

3.Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4.Заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк обмежувального припису три місяці.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутньою в судовому засідання з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 17.04.2025.

Суддя Дмитро БАНТАШ