Справа № 366/3779/24
Провадження № 2/366/255/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Іванківський районний суд Київської області у складі судді Гончарука О.П. за участю секретаря судового засідання Іванової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивує, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.06.2024 року у справі № 366/1476/24, що набрало законної сили 22.07.2024 року, йому визначений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Спадщину після смерті матері позивач прийняв 30 липня 2024 року шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 196 за 2024 рік). 29 листопада 2024 року він звернувся до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0061 площею 1,4962 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оранської сільської ради Іванківського району Київської області і належала ОСОБА_2 , та на житловий будинок з господарськими будівлями і земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0014 площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після якого прийняла дружина ОСОБА_2 , але не оформила спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В цей же день він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , мені було відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1081/02-31 від 29.11.2024 року. Спадковий житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 було побудовано у 1956 році, а пізніше віднесені до нього господарські будівлі і споруди, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутись до суду з позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 3 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В прохальній частині позовної заяви, позивач просить розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю.

Відповідач - представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

Згідно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.09.1956, убачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.01.2017, актовий запис № 1.

З наданого суду витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу № 7 від 08.05.2024, встановлено, що виконкомом Оранської сільської ради Іванківського району Київської області 26.08.1956 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 6. Після укладання шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 ».

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30.06.2011. Однак, у свідоцтві про смерть його прізвище, зазначено « ОСОБА_7 ».

Згідно довідки № 58 від 13.02.2024, виданої старостою Оранського старостинського округу, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований та про адресою АДРЕСА_1 з 12.10.1979 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з померлим була зареєстрована і проживала дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 19.01.1982 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батьків у позивача відкрилася спадщина. Із зазначеної вище довідки слідує, що проживаючи спільно з чоловіком у одному будинку, його дружина після його смерті вважалася такою, що, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки не заявляла відмови від неї.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.06.2024 року у справі № 366/1476/24, яке набрало законної сили 22.07.2024 року, встановлено факт родинних відносин, як чоловіка і дружини, між ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб між якими був зареєстрований 26.08.1956 виконкомом Оранської сільської ради Іванківського району Київської області (актовий запис № 6) і мали спільного сина від цього шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому визначений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. (вихідний № 1081/02-31) від 29.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Після ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання спадщину прийняла ОСОБА_2 дружина, але не оформила своїх спадкових прав. Після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має.

«Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» на замовлення технічної інвентаризації ОСОБА_8 , виготовлено станом на 6.08.2024 року Технічний паспорт будинку садибного типу Реєстраційний номер № ТІ01:8820-9692-3638-9368, адреса об`єкта АДРЕСА_2 , з додатками: схема розташування будівель та споруд, план будинку садибного типу; експлікація приміщень будинку садибного типу, характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів.

Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , будинку АДРЕСА_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , убачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв.м. в плані під літерою «А» і включає основну частину «А1» (житлова площа 15.2 кв.м.). Господарські будівлі та споруди: гараж «Б», сарай «В», «Д», «Ж», «К», «Л», навіси «Г», «Е», вбиральня «З», погріб «М», альтанка «Н», криниця №1, хвіртка №2, огорожа №3, ворота з хвірткою №4, ворота №5.

Таким чином, встановлено, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спадщину після якої прийняла шляхом спільного проживання його дружина ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв позивач.

Таким чином, позивач прийняв спадщину після ОСОБА_2 і набув право власності на належний матері будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист.

Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право приватної власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємницею якого була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла, але не оформила спадкових прав у встановленому законом порядку.

Будинок загальною площею загальною площею 58,9 кв.м. в плані під літерою «А» і включає основну частину «А1» (житлова площа 15.2 кв.м.). Господарські будівлі та споруди: гараж «Б», сарай «В», «Д», «Ж», «К», «Л», навіси «Г», «Е», вбиральня «З», погріб «М», альтанка «Н», криниця №1, хвіртка №2, огорожа №3, ворота з хвірткою №4, ворота №5.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гончарук