УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

14 квітня 2025 рокуСправа № 495/10955/24
Номер провадження 2-о/495/9/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Братків І. І.,

присяжних Мазуренка М.Б., Малєнкової І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Трофімчук О. А.,

адвоката Риженка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , зацікавленої особи Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява (Вхід. №35518/24) ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , зацікавленої особи Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

13.12.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи, кореспонденція, яка направляється на адресу заявника ОСОБА_1 , ним не отримується та повертається до суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку із «відсутністю адресата за вказаною адресою».

14.04.2025 у судовому засіданні адвокат Риженко Д.О. заявив клопотання про залишення заяви без розгляду з тих підстав, що в такій категорії справ участь заявника у судовому засіданні є обов`язковою. Проте останній у судові засідання вже вкотре не прибуває.

Представник зацікавленої особи Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься розписка, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу дії ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно вимоги ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні положення містить також ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Так, в судові засідання, призначені на 09.01.2025, 22.01.2025, 13.02.2025, 12.03.2025 та 14.04.2025 заявник ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, шляхом направлення судової повістки - виклику на його адресу проживання, яку вказано у заяві. Однак, кореспонденція, яка направляється на адресу ОСОБА_1 ним не отримується та повертається до суду з довідками поштового відділення з позначками про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутністю адресата за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 в судових засіданнях 09.01.2025, 22.01.2025, 13.02.2025, 12.03.2025 та 14.04.2025 участі не приймав та про причини неявки суд не повідомляв та не звертався з заявами про розгляд справи за його відсутності, хоча був належним чином повідомлений про дату судового розгляду.

А повернення конверту з довідками поштового відділення з позначками про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою», свідчить про умисне неотримання ОСОБА_1 судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 провадження №61-185св23.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд ускладі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,та у Постанові № 591/4832/22 від 01 грудня 2023 року зазначив, що довідко поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, суд зазначає, що для виклику заявника, судом були здійсненні заходи спрямовані на своєчасне та належне повідомлення ОСОБА_1 про виклик в судові засідання стосовно розгляду його заяви.

При цьому заявник не подавав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В силу ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

При цьому, на думку суду, заявник повинен сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У випадку повторної неявки позивача до суду, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Для застосування зазначених наслідків неявки позивача в судове засідання правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 в справі № 310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 12.08.2022 в справі № 686/32906/19, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення заявника про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності заявника.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 рокуу справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Отже, повторна неявка заявника є підставою для залишення заяви без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відтак,суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц.

Нез`явлення в судове засідання заявника перешкоджає вирішенню заяви, оскільки позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення.

Суд з врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що належним чином повідомлений заявник ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи в призначених судових засіданнях 09.01.2025, 22.01.2025, 13.02.2025, 12.03.2025 та 14.04.2025 участі не приймав, та не надав заяву про відкладення розгляду справи, суд доходить висновку про те, що заява підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 2 статті 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Отже, за обставин цієї справи право заявника на доступ до правосуддя буде забезпеченим саме шляхом повторного подання до суду відповідної заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, тому учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки для забезпечення реалізації вказаного принципу.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що заявник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання, повторно участі в судовому засіданні не приймав, та не надав заяви про відкладення розгляду справи або заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд приходить висновку про те, що заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , зацікавленої особи Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 354ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , зацікавленої особи Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата оголошення повного тексту ухвали: 16.04.2025 о 16.50.

Суддя Ірина БРАТКІВ

присяжний Максим МАЗУРЕНКО

присяжна Ірина МАЛЄНКОВА