Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1460/24

03 квітня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Голіней Л.Д. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

17 жовтня 2024 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Голіней Л.Д. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її чоловіком.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2023 року у судовій справі №348/1743/23, встановлено, що матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Грабовець Богородчанського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті відкрилась спадщина та заведена спадкова справа. Як відомо позивачу, чоловік був спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не встиг отримати свідоцтво про спадщину після смерті матері.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392855882 від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_6 належить 1/1 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 ,

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 30 серпня 2024 року ОСОБА_6 належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,1233 га, кадастровий номер 1:01:001:0404.

26 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кулініча Н.Р. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

28 серпня 2024 року нотаріусом видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно.

З огляду на викладене, позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та доводити право на спадкове майно у судовому порядку. Просить позов задовольнити.

Визнати за нею право власності на спадкове майно: будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,1233 га, кадастровий номер1:01:001:0404.

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідачі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач ОСОБА_2 за адресою місця реєстрації судові виклики не отримувала (відмітка на поштовому відправлені адресат відсутній за вказаною адресою), викликалась, як шляхом направлення судової повістки так і шляхом розміщення оголошення про судовий виклик на веб- сайті Судової влади, у судове засідання не з`явилась про причини неявки суд не повідомила. Відповідач ОСОБА_3 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності заперечень проти позову не має (т.1 а.с.52). Відповідач ОСОБА_4 надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності заперечень проти позову не має (т.1 а.с.113).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2024 року, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про витребування доказів. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про витребування доказів. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

З дослідженої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.16) спадкодавець ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392855882 від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_6 належить 1/1 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18).

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 30 серпня 2024 року ОСОБА_6 належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,1233 га, кадастровий номер 1:01:001:0404 (т.1 а.с.21-26).

З дослідженої копії спадкової справи №67/2023 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.118-130) встановлено, що 22 червня 2023 року ОСОБА_5 , звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Острогляд Я.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 . Будь які інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у встановленому законом порядку із відповідними заявами не звертались(т.1 а.с.118).

Також із копії спадкової №67/2023 , встановлено, що за життя, а саме 21 травня 1987 року спадкодавець ОСОБА_6 склала заповіт, посвдчений секретарем виконавчого комітету Грабовецької сільської ради народних депутатів Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєтрований у реєстрі за №16, яким належний їй будинок заповідала у рівних частках по кожному: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (т.1 а.с.123)

З копії спадкової №67/2023, також встановлено, що згідно довідки старости Грабовецького старостинського округу №6 від 19 червня 2023 року (т.1 а.с.122), ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Відповідно до запису у погосподарській книзі №1 за 1995-2000 роки на час смерті була зареєстрована одна у своєму господарстві. Після її смерті в управління спадковим майном вступив ОСОБА_5 .

Згідно копії листа приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Острогляд Я.В. від 22 червня 2023 року №240/02-31 (т.1а.с.127), та постанови про відмові у вчинені нотаріальної дії від 27 червня 2023 року №243/02-31(т.1 а.с.173) ОСОБА_5 повідомлено, що неможливо видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки із поданих документів неможливо встановити його родинний зв`язок із спадкодавцем, так як вбачаються різні записи імені матері ОСОБА_6 .

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2023 року судова справа №338/1743/23 встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 14 вересня 2023 року (т.1 а.с.13).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21 лютого 2024 року (т.1 а.с.14), вбачається що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_5 , фактично вступив в управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_6 та подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак у зв`язку із смертю не зміг її оформити у встановленому законом порядку.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 549 ЦК УРСР зазначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має керуватися положеннями статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Суд приходить до висновку про те, що спадкоємець ОСОБА_5 , фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_6 , а саме: будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,1233 га, кадастровий номер1:01:001:0404.

Таким чином після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина на належне йому майно будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,1233 га, кадастровий номер1:01:001:0404.

З матеріалів спадкової справи №17/2024 (т.1 а.с.131-227), заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що на день смерті спадкодавця в будинку АДРЕСА_2 з ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 дружина; ОСОБА_3 син; ОСОБА_11 дочка, ОСОБА_12 онук; ОСОБА_13 онук (т.1.а.с.140).

26 березня 2024 року до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кулініча Н.Р. із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина ОСОБА_1 (т.1 а.с.132).

Інші спадкоємці (діти спадкодавця ОСОБА_5 ) ОСОБА_3 та ОСОБА_3 звернулись із відповідними заявами до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кулініча Н.Р. про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 (т.1 а.с.141, 144).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , яка у встановлений законом строк звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини та успадкувала належне спадкодавцю майно, а саме: будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,1233 га, кадастровий номер1:01:001:0404 .

Постановою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кулініча Н.Р. від 28 серпня 2024 року №02-31/93, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 на належне йому майно будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,1233 га, кадастровий номер1:01:001:0404 (т.1 а.с. 226).

Підставою для такої відмови були ті обставини, що були відсутні оригінали правовстановлюючих документів та розбіжності у цих документах.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У положенні п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи на встановлені судом обставини, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті спадкодавця є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Таким чином, позивач, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги та у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року справа №456/2628/17, аналіз статті 1268 та книги 6 ЦК України свідчить, що спадковому праву характерний принцип універсальності спадкового правонаступництва, який проявляється у тому, що на стадії прийняття спадщини вона розглядається як єдине ціле, незалежно від підстави спадкування. Тобто особа реалізує свої права як спадкоємця, приймаючи спадщину, незалежно від підстави спадкування (за законом чи за заповітом). За своєю сутністю прийняття спадщини - це односторонній правочин, який спрямований на набуття спадкового майна (спадщини). Для прийняття спадщини властивий універсальний характер, оскільки воно поширюється на всю спадщину, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, тобто на всі спадкові активи і пасиви. Прийняття може мати місце лише стосовно всієї спадщини як єдиного цілого. Відповідно прийняття частини спадщини означає прийняття всієї спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач правомірно, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка набула право власності на домоволодіння та земельну ділянку, які належать спадкодавцю ОСОБА_5 , який в свою чергу прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_6 та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, її право власності на зазначене домоволодіння слід визнати в судовому порядку.

При цьому суд приймає до уваги, що інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13,76,77-80,81, 82, 89, 263 - 265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 0,1233 га, кадастровий номер 1:01:001:0404.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації (фактичного місця проживання): АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП: не відомий, адреса реєстрації (фактичного місця проживання): АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: не відомий, адреса реєстрації (фактичного місця проживання): АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації (фактичного місця проживання): АДРЕСА_3 .

Суддя: