Справа № 539/779/25
Провадження № 2/539/606/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 квітня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладено договір № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Кредитний договір з клієнтом був укладений в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ITC) товариства, доступ до якої забезпечувався через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7».

З метою укладення кредитного договору сторонами здійснювалися такі дії: клієнт на вебсайті обирав бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк кредиту, вказував контактні дані (мобільний номер телефону), вказував електронну адресу (за наявності) і розпочинав реєстрацію в ITC товариства через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечив і оплатив технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ITC товариства. Під час етапу реєстрації в ITC товариством клієнту були надані для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на правила, публічну пропозицію на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогів підписів (публічна пропозиція), текст згоди на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії. Натиснувши відповідну клавішу, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ITC товариства, клієнт підтвердив, що ознайомлений зі змістом правил, публічної пропозиції, прийняв їх в повному обсязі та надав згоду на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії. Погодившись з умовами, клієнт акцептував публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Прийнявши публічну пропозицію, клієнт підтвердив використання з боку товариства електронного підпису уповноваженої особи, як аналога власноручного підпису уповноваженої особи, та використання з боку клієнта електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису клієнта з метою підписання кредитних договорів, паспорту споживчого кредиту.

Після проходження клієнтом першого етапу реєстрації, товариство здійснило верифікацію телефонного номеру шляхом направлення клієнту вказаними засобами зв`язку (на номер мобільного телефону) коду, який клієнту ввів в спеціальну форму. У разі правильно вказаного коду товариство створило обліковий запис клієнта в ITC товариства, та клієнт здійснив перший ідентифікований вхід до особистого кабінету, де продовжив реєстрацію. Після входу до особистого кабінету клієнт продовжив реєстрацію в ITC, заповнивши необхідні поля електронної анкети та надав згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних (зокрема, але не виключно, від системи BankID, Державного підприємства «ДІЯ», суб`єків первинного фінансового моніторингу в межах інструменту покладання, бюро кредитних історій тощо), додавши необхідні файли, здійснивши фотофіксацію себе та себе з документами у випадку необхідності.

У процесі реєстрації в ITC товариства, клієнт надав інформацію та верифікував електронні платіжні засоби (платіжні картки) для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості. Після завершення реєстрації клієнт підтвердив бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надіслав заявку на розгляд товариству. Товариство повідомило клієнта про прийняття заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення у особистому кабінеті. Товариство ознайомило клієнта з паспортом споживчого кредиту та після підписання клієнтом паспорта споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором зробило клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства відтворені засобами копіювання. Клієнт натиснувши відповідну клавішу, висловив згоду з умовами запропонованого договору, після чого товариство надіслало клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом клієнта.

У момент введення коду, клієнт направив товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписав кредитний договір. Кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами кредитного договору.

Договір від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «19253».

На умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

За взаємною згодою, сторони кредитного договору погодили такі умови: тип кредиту кредит, сума кредиту 5 000 грн, строк кредиту 360 днів (з 03 березня 2024 року до 26 лютого 2025 року), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладання договору.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у розмірі 5 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. Сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіку платежів 07 березня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено додатковий договір до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769 відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «46383». Сума кредиту наданого згідно з додатковим договором складає 600 грн.

Відповідно до зазначених умов додаткового договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 600 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Загальна сума кредиту на дату укладення додаткового договору склала 5 600 грн.

ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, та позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, тому формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного договору від 12 березня 2019 року № РК-П-19/03-01 про переказ коштів між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» (далі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення»).

Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» перерахувало грошові кошти у розмірі 5 000 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 відповідача, яку він зазначив під час укладення договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання споживчого кредиту.

Також 07 березня 2024 року відповідно до додаткового договору від 07 березня 2024 року № 4440769 ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 600 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 .

Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту (пункт 1.4.1 договору).

Пунктом 1.4.2 договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,63 % в день та застосовується на наступних умовах.

Відповідно до пункту 4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в пункті 4.3 договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 у період з 03 березня 2024 року до 25 жовтня 2024 року включно ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало проценти за користування грошовими коштами у розмірі 33 131,25 грн.

25 жовтня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до укладеного договору факторингу від 25 жовтня 2024 року № 25/10/2024 до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором від 03 березня 2024 року № 4440769, за яким загальна заборгованість становить 41 531,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 600 грн, заборгованості за процентами 33 131,25 грн, штрафні санкції 2 800 грн.

За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 03 березня 2024 року до 25 жовтня 2024 року у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 33 131,25 грн.

Станом на дату укладання договору факторингу від 25 жовтня 2024 року № 25/10/2024 строк дії договору від 03 березня 2024 року № 4440769 не закінчився. В межах строку дії договору, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26 жовтня 2024 року до 06 лютого 2025 року (104 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 14 560 грн: 5 600 грн?2,5%?104 календарних дні = 14 560 грн.

Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.3 договору від 03 березня 2024 року № 4440769, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 47 691,25 грн.

Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та на рахунки ТОВ «Лінеура Україна».

Таким чином, відповідач перед позивачем має непогашену заборгованість за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 у розмірі 56 091,25 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту 5 600 грн, нарахованих ТОВ «Лінеура Україна» процентів 33 131,25 грн, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» процентів за 104 календарних дні 14 560 грн, штрафні санкції 2 800 грн.

За умовами пункту 6.4 договору ТОВ «Лінеура Україна» нараховано штрафні санкції у розмірі 2 800 грн.

Враховуючи норми законодавства, позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 у розмірі 2 800 грн.

На підставі викладеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 53 291,25 грн, судовий збір 2 422,40 грн, витрати на правову допомогу 10 000 грн.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Рух справи

19 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. До позовної заяви додані клопотання про витребування в АТ «Універсал банк» інформації щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); підтвердження факту зарахування коштів 03 березня 2024 року на вказану платіжну картку, банком-емітентом якої є Акціонерне товариство «Універсал Банк», у розмірі 5 000 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення»; підтвердження факту зарахування коштів 07 березня 2024 року на зазначену платіжну картку, банком-емітентом якої є Акціонерне товариство «Універсал Банк», у розмірі 600 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025 року справу № 539/779/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Суддя на виконання вимог частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 20 лютого 2025 року звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 20 лютого 2025 року № 1136203, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19 березня 2025 року; надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано в АТ «Універсал банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); підтвердження факту зарахування коштів 03 березня 2024 року на вказану платіжну картку, банком-емітентом якої є Акціонерне товариство «Універсал Банк», у розмірі 5 000 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення»; підтвердження факту зарахування коштів 07 березня 2024 року на зазначену платіжну картку, банком-емітентом якої є Акціонерне товариство «Універсал Банк», у розмірі 600 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, тому розгляд справи відкладено з 19 березня 2025 року на 15 квітня 2025 року.

На виконання ухвали від 24 лютого 2025 року в частині витребування доказів, АТ «Універсал банк» 28 березня 2025 року надіслало до суду відповідь.

Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання 19 березня 2025 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі не надав, тому розгляд справи відкладено з 19 березня 2025 року на 15 квітня 2025 року.

Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. На номер телефону який вказаний у позовній заяві було направлено СМС повідомлення, про розгляд справи. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, довідкою про направлення СМС повідомлення, оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 15 квітня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 03 березня 2024 року ОСОБА_1 , ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), одноразовим ідентифікатором 51702 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи з вибраних ним умов.

03 березня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали договір № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний позичальником електронним підписом 19253.

Відповідно до пункту 1.2 договору від 03 березня 2024 року № 4440769 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000 грн.

Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.3 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів друга колонка «дата видачі кредиту/дата платежу» (пункт 1.3.3 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Пунктом 1.4 договору від 03 березня 2024 року № 4440769 визначено тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 % (підпункт 1.4.1 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Відповідно до пункту 1.6 договору від 03 березня 2024 року № 4440769 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 50 000 грн (підпункт 16.1 договору); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 48 687,50 грн (підпункт 16.1 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору від 03 березня 2024 року № 4440769 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 .

Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в пункті 4.3 договору (пункт 4.1 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Відповідно до пункту 5.1 договору від 03 березня 2024 року № 4440769 товариство має право: вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (підпункт 5.1.1 договору від 03 березня 2024 року № 4440769); укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (підпункт 5.1.3 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (підпункт 5.4.1 пункту 5.4 договору від 03 березня 2024 року № 4440769).

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 03 березня 2024 року, яка є додатком № 1 до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, загальна вартість кредиту становить 48 687,50 грн.

07 березня 2024 року ОСОБА_1 , ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення додаткового договору № 4440769-Т1 до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про споживчий кредит), одноразовим ідентифікатором 46383 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи з вибраних ним умов.

07 березня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 46383.

Відповідно до пункту 1.2 додаткового договору від 07 березня 2024 року сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 600 грн.

Згідно з пунктом 1.4 додаткового договору від 07 березня 2024 року сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 5 600 гривень.

На виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року АТ «Універсал Банк» надало інформацію, що банком на ім`я ОСОБА_1 була емітована платіжна картка № НОМЕР_4 ; 03 березня 2024 року було зарахування коштів у розмірі 5 000 грн від IPAY_CREDIT-MC1 на платіжну картку № НОМЕР_4 ; 07 березня 2024 року було зарахування коштів у розмірі 600 грн від IPAY_CREDIT-MC1 на платіжну картку № НОМЕР_4 .

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 07 березня 2024 року, яка є додатком № 1 до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в редакції додаткової угоди від 07 березня 2024 року № 4440769, загальна вартість кредиту становить 54 530 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25 жовтня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура Україна» становить 41 531,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 600 грн, проценти за користування 33 131,25 грн, штафні санкції 2 800 грн.

25 жовтня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» уклали договір факторингу № 25/10/2024.

Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до пункту 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку № 5 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (додаток № 6) (пункт 1.2 договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру боржників заборгованість ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги заборгованості ОСОБА_1 , яка становить 41 531,25 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання споживчого кредиту за 104 календарних днів сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 14 560 грн.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання споживчого кредиту складає 53 291,25 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5 600 грн; заборгованість за відсотками 47 691,25 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання споживчого кредиту та додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладені сторонами цих правочинів в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання споживчого кредиту та додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769, за умовами яких позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цих правочинів строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначені договори укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання відповідачем договорів одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткового договору від 07 березня 2024 року № 4440769, відповідно до умов яких відповідач отримав кредит у розмірі 5 600 грн на банківський рахунок (банківську картку).

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цих правочинів в електронному вигляді з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора).

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, договір від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 03 березня 2024 року, яка є додатком № 1 до договору від 03 березня 2024 року № 4440769 та додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим презумпцію правомірності укладеного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір про надання споживчого кредиту, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості.

Отже, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору про надання споживчого кредиту, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладаючи договір від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатковий договір від 07 березня 2024 року № 4440769 відповідач повинен був достовірно знати про їхні умови та про наслідки невиконання ним умов цих договорів, повен був діяти добросовісно, а підписавши ці договори, він погодився з їхніми умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочинами.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 у розмірі 56 091,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 600 грн, нараховані ТОВ «Лінеура Україна» проценти 33 131,25 грн, нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» проценти 14 560 грн.

Відповідач не спростував вказані розрахунки належними та допустимими доказами, власного розрахунку до суду не подав.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Також в позовній заяві позивач вказує, що відповідно до умов договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідачу нараховано штраф 2 800 грн, проте така неустойка не заявлена до стягнення відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням викладено, відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Презумпцію правомірності укладених договору від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додаткового договору від 07 березня 2024 року № 4440769під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зібраними у справі доками підтверджено, що в ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 53 291,25 грн, тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання грошових коштів у позику порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024, заявки на виконання доручення до договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024 № 6644, рахунку на оплату від 06 лютого 2025 року № 6644-06/02-2025 акта прийому-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024.

У заявці на виконання доручення до договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024 № 6644 зазначено вартість послуг яка становить 10 000 грн, за послуги з надання усної консультації, дослідження документів, отримання доказів, складання позовної заяви, складання та оформлення процесуальних документів. Представник позивача у судові засідання не з`явився, позивач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі №717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 4 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором від 03 березня 2024 року № 4440769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 53 291 (п`ятдесят три тисячі двісті дев`яносто одна) гривня 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну (правову) допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Завгородня, 15, офіс № 118/2; ЄДРПОУ 44559822).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук