ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1349/25 Справа № 176/1136/24 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року в цивільній справі номер 176/1136/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.01.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №220159-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 26.01.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №220159-КС-001 про надання кредиту, яку відповідачка в той же день прийняла. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G2357, на номер телефону НОМЕР_1 , який боржником було введено/відправлено. За умовами договору відповідачка отримала від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 30000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95075 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яку відповідачка вказала в особистому кабінеті. Однак, відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 10.04.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 63730,99 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 32230,99 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1500,00 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором №220159-КС-001 про надання кредиту від 26.01.2021 року у розмірі 63730,99 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 32230,99 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1500,00 грн та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №220159-КС-001 від 26.01.2021 року у розмірі 53200,00 грн, з яких: 30000,00 грн - основна сума, 21700,00 грн - проценти за користування кредитом та 1500,00 грн - комісія за надання кредиту.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання про розподіл

судових витрат зі сплати судового збору.

Із вказаним рішенням в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 10530,99 грн не погодився позивач ТОВ «Бізнес Позика», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2024 року у справі №176/1136/24 в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити, здійснити розподіл судових витрат.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції із вказаного питання не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції помилково зазначив в описовій частині оскаржуваного рішення, що нарахування за відсотками здійснювалась позивачем за межами передбаченого умовами договору строку кредитування, тобто після 18.05.2021 року - що не відповідає дійсності.

Пунктом 1 договору визначено, зокрема: строк кредиту - 16 тижнів, процента ставка в день - 0,95075000%, фіксована.

Боржником не було здійснено жодного платежу за договором №220159-КС-001 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором №220159-КС-001 позичальника, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки проценти за відсотковою ставкою в розмірі 0,95075000% нараховуються за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено п. 2 договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом вбачається, що проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 0,95075000% нараховані позивачем чітко в межах дії договору (24 тижні), а саме з 26.01.2021 року по 18.05.2021 року включно, тобто після 18.01.2021 року проценти не нараховувались.

З розрахунку заборгованості (третій стовпчик - «Відсотки за користування») чітко видно, що з 18.01.2021 року розмір нарахованих процентів зафіксований і становив 32230,99 грн і вже починаючи з 19.05.2022 року не збільшувався.

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині розміру стягнутих процентів, апеляційний суд переглядає судове рішення саме в цій частині.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 26.01.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №220159-КС-001 про надання кредиту який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору G2357, надісланого на наведений останньою номер телефону НОМЕР_1 . Термін дії договору - до 18 травня 2021 року (а.с. 22-27).

За умовами кредитного договору №220159-КС-001 відповідачка отримала від позивача ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95075% за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» надав ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідачки, яку вона вказала в особистому кабінеті (а.с. 27 зворот).

З розрахунку заборгованості за договором №220159-КС-001 вбачається, що остання станом на 18 травня 2021 року становить - 63730,99 грн та складається, зокрема з суми прострочених платежів по відсоткам - 32230,99 грн (а.с. 11-21)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 10530,99 грн, суд першої інстанції виходив з того, що право ТОВ «Бізнес позика» нараховувати відсотки за користування кредитом за даним кредитним договором припинилося зі спливом строку дії договору 18.05.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний договір відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 26.01.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №220159-КС-001 про надання кредиту, який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору G2357, надісланого на наведений останньою номер телефону НОМЕР_1 . Термін дії договору - до 18 травня 2021 року.

За умовами кредитного договору №220159-КС-001 відповідачка отримала від позивача ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95075% за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» надав ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідачки, яку вона вказала в особистому кабінеті.

З розрахунку заборгованості за договором №220159-КС-001 вбачається, що остання станом на 18 травня 2021 року становить - 63730,99 грн та складається, зокрема з суми прострочених платежів по відсоткам - 32230,99 грн.

Відповідно до пункту 2 кредитного договору №220159-КС-001 плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,95075000 % процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту.

Перевіряючи наведений позивачем розрахунок заборгованості, апеляційним судом встановлено, що за період з 26.01.2021 року по 18.05.2021 року включно (тобто 117 днів) позивачем нараховувались відсотки у розмірі 0,95075% за кожен день користування кредитом, таким чином, загальна сума платежів по відсоткам становить - 32230,99 грн (30000,00 грн х 0,95075% х 117 днів).

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 10530,99 грн у зв`язку зі спливом строку кредитного договору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 10530,99 грн, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми відсотків за кредитом - підлягає зміні.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «Бізнес Позика» за подання позовної заяви сплатило судовий збір в розмір 2684,00 грн (а.с. 80), позовні вимоги в частині розміру заборгованості за простроченими відсотками, які були стягнуті, підлягають зміні, тому з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі.

Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Бізнес Позика» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 154), тому з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити.

Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року в частині розміру стягнутої заборгованості за відсотками за користування кредитом та в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 32230,99 грн (тридцять дві тисячі двісті тридцять гривень 99 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн, апеляційної скарги - 4026,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: