г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1004/25
Номер провадження 2/213/995/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що з 08 вересня 2022 року повнолітня ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання за кошти фізичної особи у Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара на фізико-технічному факультеті за спеціальністю «125 Кібербезпека», група ТЗ-22-1. Період навчання з 08 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року. Відповідач - ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повнолітня ОСОБА_4 навчається за контрактом, стипендії не отримує, вартість навчання за 2022-2023 навчальні роки склала 22000,00 грн; за 2023-2024 навчальні роки - 30000,00 грн.; за 2024-2025 року складає 3400,00 грн; за 2025-2026 року - 34000,00 грн.

У судове засідання учасники справи не викликались. Відповідач відзив не надав. Третя особа пояснень щодо позову не надала.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно Типового договору №БТЗ-0108-18 від 08.19.22, Договору №БД-ТЗ-22-0108-18, ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання за кошти фізичної особи у Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара на фізико-технічному факультеті за спеціальністю «125 Кібербезпека».

Згідно довідки №88/175/182 від 27.01.2025 року Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара , період навчання ОСОБА_4 з 08 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року.

Відповідно до наданих копій платіжних інструкцій, ОСОБА_1 здійснює оплату за навчання доньки ОСОБА_4 .

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до положень ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав аналогічні роз`яснення щодо визначення осіб, які мають право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітньої доньки у коштах на харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя тощо. При цьому, суд враховує, що повнолітня донька навчається за денною формою навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати, потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки в період навчання не надає.

Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність у нього осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітню доньку в період навчання та відзиву не надала.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Отже, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі

1 211,20 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 4000,00 грн., які підтверджуються Договором про надання правничої (правової) допомоги № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 26.02.2025 року.

Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст. ст. 12, 13, 79-81, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280, 282, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, починаючи з 07 березня 2025 року, і до закінчення навчання 30 червня 2026 року.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Представник позивача - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 16 квітня 2025 року.

Суддя В.В. Мазуренко