ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1950/24 Номер провадження 22-ц/814/976/25Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Поета Юрія Володимировича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Рибалка Ю.В.,

по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2020 року між банком та відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank», на підставі якої останній було видано кредит в розмірі 25000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов`язань не виконала, внаслідок чого станом на 11.07.2023 року виникла заборгованість у розмірі 27 761 грн. 45 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 жовтня 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість відповідно до договору про надання банківських послуг у вигляді відкриття кредитної лінії б/н від 27.08.2020 року станом на 05.12.2023 року на суму 27761 грн. 45 коп. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідач свої зобов?язання за кредитним договором б/н від 27.08.2020 року належним чином не виконала, що доведено належними та допустимими доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Поета Ю.В., просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів узгодження між сторонами всіх істотних умов договору, зокрема в частині сплати відсотків та їх розмір, тому списані банком кошти на погашення відсотків у сумі 15580,77 мають бути враховані в погашення суми тіла наданого кредиту.

Окрім того, з наданої позивачем виписки вбачається, що 12.02.2024 позивачем нараховано борг за судовими витратами в розмірі 3028 грн. та враховано його в розмір боргу за кредитним договором, що є неправомірним та безпідставним.

Від представника АТ «Універсал Банк» Македона О.А. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 27.08.2020 року підписала заяву-анкету про приєднання до програми надання банківських послуг «Monobank» у вигляді відкриття особового карткового рахунку та надання кредитної платіжної картки, в якій зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами (а.с. 10).

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення.

На виконання умов договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про наявність рахунку (а.с. 105).

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту вбачається, що 27.08.2020 відповідачу встановлено кредитний ліміт у сумі 3000 грн.; 04.11.2020 10000 грн.; 25.05.2021 8800 грн.; 08.06.2021- 7000 грн.; 24.12.2021 20000 грн.; 11.02.2022 25000 грн. (а.с. 106).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку, загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним станом на 05.12.2023 року становить 27 761 грн. 45 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті - заяві до договору про надання банківських послуг позичальника ОСОБА_1 від 27.08.2020 сторони погодили істотні умови кредитного договору в частині визначення пільгового періоду користування кредитними коштами, що складає до 62 днів, та відсоткову ставку 3,2 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду кредитування.

Отже, умова кредитного договору щодо сплати процентів передбачена безпосередньо в анкеті-заяві, особисто підписаній відповідачем, відтак сторони дійшли згоди щодо нарахування процентів за користування кредитом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неузгодження сторонами процентів за користування кредитом спростовуються матеріалами справи.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач активно користувалася рахунком, здійснювала з нього платежі, оплачувала різноманітні послуги, переказувала грошові кошти, що на переконання колегії суддів свідчить про те, що відповідач безсумнівно розуміла зміст та характер наданих їй банківських послуг, бо тривалий час користувалася кредитним лімітом, здійснюючи використання наданих кредитних коштів для задоволення власних потреб.

Отже, встановлені обставини справи щодо руху коштів по картці відповідача свідчать про те, що остання була обізнана про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у її вільному електронному доступі.

У свою чергу, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором.

Отже, надана банком виписка про рух коштів по картці відповідача є належним доказом, яка підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк» та не довела відсутність заборгованості.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправомірного включення до заборгованості за кредитним договором судових витрат, які відображені у виписці з карткового рахунку відповідача колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 22.07.2024 складає 29789,45 грн.

Дійсно, позивач безпідставно включив до даної виписки нарахування судових витрат у сумі 3028 грн.

Проте, звертаючись до суду з даним позовом, вказаний розмір судових витрат не було заявлено до стягнення в частині заборгованості за кредитом, оскільки АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 27761,45 грн., яка встановлена розрахунком заборгованості, а не 29789,45 грн. як вказано у даній виписці по картковому рахунку

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Поета Юрія Володимировичазалишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук