Єдиний унікальний номер 599/484/25
Номер провадження 2/599/213/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Залозецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

виклад позицій позивача: позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони є спадкоємцями майна та прийняли спадщину, однак в позасудовому порядку не можуть її оформити, так як нотаріус не видав їм свідоцтво про право на спадщину, змушені звернутися для захисту своїх прав в суд.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні. Судовий розгляд.

Ухвалою судді від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 15 квітня 2025 року.

Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає, позов визнає.

Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Білоголівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №14.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Чоловік спадкодавця ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Білоголівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №3.

До складу спадкоємців за законом належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діти спадкодавця, які спадщину прийняли.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не може пред`явити правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує її право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна згідно закону і прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина) та інші особи не претендують на спадок. Крім цього, враховуючи те, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ними право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 76-82, 89, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на одну/другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на одну/другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 15 квітня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.