Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1224/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Леньо В.В. секретар судових засідань Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Продан Оксана Василівна про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Вимоги заяви мотивовано тим, що У грудні місяці 2024 року заявник звернулася до ГУ ПФУ у Закарпатській області (через Відділ обслуговування громадян №2) з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до п.4.2 «Порядку подання, оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 р. №22- 1, структурний підрозділ органу ПФУ, що призначає пенсію, було визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.

За результатами розгляду заявниця отримала рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 17.12.2024 року №25 про відмову в призначенні пенсії через недостатню величину страхового стажу роботи. Така позиція суб`єкта владних повноважень обгрунтована некоректним заповненням титульної сторінки трудових книжок заявника, а саме - хибним зазначенням по-батькові працівника « ОСОБА_2 » (російською) замість вірного « ОСОБА_3 » та відповідними розбіжностями в архівних довідках на підтвердження стажу роботи.

Таким чином, через хибне літерне відображення персональних даних заявника, регіональний підрозділ ПФУ ставить під сумнів належність заявнику трудових книжок, документів на підтвердження даних трудових книжок, а як наслідок не враховує відповідні періоди роботи.

Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Продан О.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності заявника та про те, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вирішив наступне.

У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зверталася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви Головне управління ПФУ у Дніпропетровській області прийняло рішення №225 від 17.12.2024 про відмову в призначенні пенсії та листом повідомило заявнику про наступне, що за наданими документами до загального страхового стажу не зараховано:

періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1978 року, оскільки на титульній сторінці вказано по батькові " ОСОБА_2 " російською мовою, що не відповідає паспортним даним заявниці;

* періоди роботи згідно архівної довідки № 3-427/02.3-04 від 22.08.2024 року, оскільки в записах про прийняття та звільнення вказана по батькові " ОСОБА_2 " російською мовою, що не відповідає паспортним даним заявниці;

* період роботи з 01.12.1986 року по 12.07.1989 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.12.1985 року, оскільки у записі про звільнення наявне виправлення дати звільнення та згідно архівної довідки № 3-427/02.3-04 від 22.08.2024 року даний запис неможливо врахувати, оскільки вказано по батькові " ОСОБА_2 " російською мовою, не відповідає паспортним даним заявниці.

Дані розбіжності стали перешкодою для зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки, а відтак, перешкодою для реалізації заявником права на пенсію за віком.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Від встановлення даного факту, залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, а саме порушується її право на призначення пенсії, що не суперечить вимогам ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

На підтвердження належності трудових книжок та відповідних архівних довідок судом встановлено наступне:

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31.10.1961 року заявника ідентифіковано як « ОСОБА_4 »;

- згідно даних, відображених у свідоцтві про розірвання шлюбу заявника серії НОМЕР_4 від 20.12.1994 року, його особу ідентифіковано як « ОСОБА_1 »;

- згідно відомостей паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 23.03.1998 року заявника ідентифіковано як « ОСОБА_1 », однак при цьому аналогічний запис російською мовою на сторінці 2 паспорту вчинено як « ОСОБА_5 ».

Таким чином при оформленні трудових книжок працівника та ведення кадрової документації, на якій в свою чергу базуються архівні відомості роботодавцем допущено орфографічні помилки при відображенні його по-батькові російською мовою, що має наслідком обмеження реалізації права заявника на державне пенсійне забезпечення. Інші відомості щодо особи заявника є тотожними.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті.

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки, а також з огляду на наведене, судом може бути встановлено факт перебування у трудових відносинах, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності трудової книжки та факту перебування у трудових відносинах, оскільки встановлення цих фактів необхідне заявниці для оформлення і призначення пенсії та остання позбавлена можливості підтвердити вказане в інший спосіб.

Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявниці у трудових відносинах є необхідним для нарахування їй трудового стажу; вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 18, 81, 259, 263-265,315,316,318-319 ЦПК України та Постановою ПВС України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності заявнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1979 року, трудової книжки серії НОМЕР_7 від 20.12.1985 року, архівних довідок Берегівської районної військової адміністрації від 22.08.2024 року №3-427/02.3-04, від 04.12.2024 року №3-607/02.3-04.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В. В. Леньо