ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 686/14707/21

провадження № 61-18056св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькійобласті (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), у якому просив визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 червня 2019 року № 22-4417-СГ та витребувати в ОСОБА_3 на користь Хмельницької міської ради земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :09:008:1605, що знаходиться за межами населених пунктів Копистинської сільської ради.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ 31 від 18 грудня 1995 року КСП «Відродження» села Колибань отримало в колективну власність 962,3 га земель на території Копистинської сільської ради Хмельницького району.

03 листопада 2008 року загальні збори власників земельних часток (паїв) прийняли рішення про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) шляхом жеребкування.

Землі, які не увійшли в розпаювання, передати в державну власність; земельні ділянки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_10, НОМЕР_11 залишити для невитребуваних паїв.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 червня 2019 року № 22-4471-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :09:008:1605, для ведення особистого селянського господарства. 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 відчужила цю земельну ділянку ОСОБА_2 .

Вказаний наказ підлягає визнанню недійсним, оскільки спірна земельна ділянка накладається на земельні ділянки колективної власності на території Копистинської сільської ради, які залишені для невитребуваних паїв, а саме на ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 . При цьому ОСОБА_1 не мала права на виділення в натурі земельної частки (паю).

Посилаючись на викладене, враховуючи те, що земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади, просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності позову. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження накладення спірної земельної ділянки на землі колективної власності колишнього КСП «Відродження» Копистинської сільської ради.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Витребувано від ОСОБА_2 на користь Хмельницької міської ради земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :09:008:1605, що знаходиться за межами населених пунктів Копистинської сільської ради (Хмельницька міська територіальна громада).

У позові керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького про визнання недійсним наказу відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 набула право власності на спірну земельну ділянку незаконно. Факт накладення земельної ділянки на земельні ділянки невитребуваних паїв підтверджений висновком експерта, який узгоджується з іншими матеріалами справи.

Оскільки ОСОБА_2 придбала земельну ділянку в особи, яка не мала права відчужувати її, наявні підстави для витребування земельної ділянки на користь Хмельницької міської ради.

Вимоги ж про визнання недійсним наказу не є ефективним способом захисту порушеного права.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2023 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року й залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 23 липня 2018 року в справі № 760/8892/17, від 20 вересня 2018 року в справі № 924/1237/17, від 23 жовтня 2018 року в справі № 926/03/18, від 23 жовтня 2018 року в справі № 906/240/18, від 01 листопада 2018 року в справі № 910/18770/17, від 20 листопада 2018 року в справі № 5023/10655/11, від 21 грудня 2018 року в справі № 922/901/17, від 06 лютого 2019 року в справі № 927/246/18, від 26 лютого 2019 року в справі № 915/478/18, від 26 лютого 2019 року в справі № 920/284/18, від 14 березня 2019 року в справі № 757/55244/17-ц, від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц, від 02 вересня 2019 року в справі № 500/5291/13-ц, від 06 липня 2021 року в справі № 911/2169/20, від 14 вересня 2022 року в справі № 686/14731/21.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи.

Не врахував, що позивач не довів факту порушення прав держави в особі Хмельницької міської ради зі сторони відповідачів. Не надав належних доказів, які б підтверджували належність КСП «Відродження» права колективної власності на спірну земельну ділянку та повне накладення належної їй земельної ділянки на будь-яку земельну ділянку цього КСП.

Не звернув уваги на те, що вона є добросовісним набувачем земельної ділянки, а прокурор не мав законних підстав для представництва інтересів держави в цій справі.

У січні 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

16 лютого 2024 року справа № 686/14707/21 надійшла до Верховного Суду.

Керівник окружної прокуратури Хмельницької області та Хмельницька міська рада подали відзиви на касаційну скаргу, у яких просять залишити її без задоволення.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачені статтею 403 ЦПК України.

Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 404 ЦПК України).

Клопотання учасника справи про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду повинно бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для передачі, визначені статтею 403 ЦПК України.

Перевіривши клопотання ОСОБА_2 , Верховний Суд не встановив обставин, що свідчать про виключну правову проблему, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики чи наявність підстав для відступу від правових висновків, викладених у раніше прийнятих постановах Верховного Суду, тому підстав для його задоволення немає.

Фактичні обставини, встановлені судами

Рішенням Копистинської сільської Ради народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області від 22 березня 1995 року № 3 КСП «Відродження» передано в колективну власність 962,3 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі цього рішення КСП «Відродження» одержало державний акт направо колективної власності на землю серії ХМ № 31 від 18 грудня 1995 року.

Згідно з протоколом № 3 від 08 травня 1998 року загальні збори членів КСП «Відродження» вирішили прийняти кооперативну форму господарювання, реорганізуватися з КСП у ВСК «Відродження».

Науково-виробниче ТОВ «Геокадастр» розробило проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Копистинської сільської ради Хмельницького району та картографічні матеріали розташування земельних ділянок колективної власності.

Загальні збори власників земельних часток (паїв) на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області рішенням від 03 листопада 2008 року затвердили проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього ВСК «Відродження» та провели розподіл земельних ділянок між співвласниками методом жеребкування. Цим же рішенням земельні ділянки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 не були включені в жеребкування та залишені для невитребуваних паїв.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25 квітня 2019 року № 22-3520-СГ ОСОБА_1 на підставі її заяви надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

18 червня 2019 року наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4471-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :09:008:1605, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу № 983 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» № 25/93 від 07 червня 2021 року земельні ділянки, серед яких ділянка кадастровий номер :09:008:1605, по 2 га перебувають в межах земель колективної власності відповідно до проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на території Копистинської сільської ради, відповідно до якого землі колишньої колективної класності СВК «Відродження» села Колибань, які не увійшли в розпаювання, передано в державну власність, земельні ділянки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_10, НОМЕР_11 залишені для невитребуваних паїв.

Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 10-22-0.33-455/116-21 від 24 березня 2021 року у відділі відсутні державний акт на право колективної власності на землю СВК «Відродження», проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) СВК «Відродження» у паперовому вигляді та землевпорядна документація, яка стала підставою для видачі державного акта на право колективної власності. З наявного в електронному вигляді проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) СВК «Відродження» на території Копистинської сільської ради, який не підтверджений на паперових носіях, земельні ділянки, серед яких ділянка, кадастровий номер :09:008:1605, розташовані в межах земель колективної власності колишнього КСП «Відродження» Копистинської сільської ради.

Згідно з висновком експерта № 2635/21-26/1228-1259/23-26 від 03 квітня 2023 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000003 земельна ділянка, кадастровий номер :09:008:1605, площею 2 га накладається на земельні ділянки, які включені до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Копистинської сільської ради Хмельницького району. З додатку № 13 до висновку видно накладення спірної земельної ділянки на земельні ділянки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 4 ЦПК України встановлено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор, зокрема, просив витребувати в ОСОБА_2 на користь Хмельницької міської ради земельну ділянку площею 2 га, що була передана ОСОБА_1 у власність на підставі наказу ГУ Держеокадастру у Хмельницькій області від 18 червня 2019 року № 22-4470-СГ, посилаючись на те, що остання набула її у власність незаконно, з порушенням вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Статтею 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

З 01 січня 2019 року набув чинності Закон України від 10 липня 2018 року № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил користування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в України», згідно з яким землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад.

Згідно з пунктом 21 Перехідних положень ЗК України, який є чинним з 01 січня 2019 року, тобто з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Як установив суд апеляційної інстанції, у 1995 році КСП «Відродження», правонаступником якого було ВСК «Відродження» села Колибань, отримало в колективну власність земельну ділянку площею 962,3 га.

Наведена обставина підтверджується рішенням Копистинської сільської Ради народних депутатів від 22 березня 1995 року № 3, копією державного акта на право колективної власності на землю від 18 грудня 1995 року, записами в книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю Хмельницької районної ради, які містять запис про видачу цього державного акта КСП «Відродження», проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Копистинської сільської ради та картографічними матеріалами розташування земельних ділянок колективної власності.

Територія населеного пункту Копистин, до якої входило село Колибань, входить до складу території Хмельницької територіальної громади.

Стаття 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Установивши, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах колективної власності КСП «Відродження» та накладається на землі невитребуваних паїв, що підтверджується висновком експерта, картографічними матеріалами, інформацією, наданою органами Держгеокадастру та не спростовано відповідачами, апеляційний суд обґрунтовано вважав, що ОСОБА_1 незаконно набула право власності на цю земельну ділянку.

Враховуючи викладене, оскільки спірна земельна ділянка вибула з територіальної громади незаконно, тобто поза волею власника, а ОСОБА_1 , не маючи на це права, здійснила відчуження спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині витребування земельної ділянки.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду в справах з подібними правовідносинами, зокрема з висновками, які зроблені в постанові від 05 лютого 2024 року в справі № 686/14721/21, постанові від 05 листопада 2024 року в справі № 686/14731/21, та не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

При цьому витребування майна в цьому випадку є законним та пропорційним заходом, є виправданим, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.

За обставин цієї справи, ОСОБА_1 незаконно набувши право власності на спірну земельну ділянку, через незначний період часу - два місяці відчужила її ОСОБА_2 , за умов, які мали б викликати сумнів в останньої, і яка, проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом документів, що підтверджують право власності відчужувача на цю земельну ділянку, і за необхідності, отримавши правову допомогу, мала б зважити на такі обставини при укладенні правочину купівлі-продажу земельної ділянки, тому не можна вважати, що за таких обставин мало місце порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав доводи касаційної скарги щодо добросовісності набувача відхиляються Верховним Судом як безпідставні.

Також не заслуговують на увагу посилання в касаційній скарзі на відсутність у прокурора підстав для представництва в суді інтересів держави, оскільки прокурор, звертаючись до суду з позовом відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, яка самоусунулася від виконання покладених на неї обов`язків щодо витребування майна. Хмельницька міська рада наявність підстав для представництва прокурором в суді не оскаржувала, а навпаки підтримала заявлений позов, про що свідчить, зокрема поданий нею відзив на касаційну скаргу.

Інші доводикасаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення,оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко