Номер провадження 2/404/3277/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Кі ровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Андон`єва В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Української державної льотної академії, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у грудні 2024 року звернулась до суду з позовом про стягнення з Української державної льотної академії на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 99068,88 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працювала на посаді начальника відділу міжнародних зв`язків Льотної академії Національного авіаційного унверситету. 21 травня 2024 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі статі 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням). Льотна академія являлась структурним підрозділом Національного авіаційного університету. Відповідно до даних єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 18 листопада 2024 року Національний авіаційний університет та Льотна академія були припинені. Правонаступником Національного авіаційного університету є державний університет «Київський авіаційний інститут» та Українська державна льотна академія. Таким чином, відповідачем у даній заяві зазначено Українську державну льотну академію. Під час свого перебування у трудових відносинах з Льотною академією Національного авіаційного університету, з боку останнього була нарахована, але не виплачена в день звільнення заробітна плата в загальній сумі 59924,14 грн за період з квітня по грудень 2023 року. Борг по заробітнй платі було частково стягнуто Комісією з трудових спорів, зокрема за перід з квітня по жовтень місяці 2023 року. Щодо стягнення боргу за листопад та грудень 2023 року, позивач неодноразово подавала заяви про видачу судового наказу. Проте, ані на момент звільнення, ані станом на дату звернення до суду з цим позовом відповідачем кошти не виплачені. Відтак, позивач звернуласт до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.16).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 3703 від 31.03.2025 року) в якому останній зазначає, що відповідач перебувала в трудових відносинах з Льотної академією Національного авіаційного університету та була звільнена за власним бажанням. Льотна академія Національного авіаційного університету, була філією, та входила до структури Національного авіаційного університету. У навчальному закладі йшов процес реорганізації, а саме: відокремлення Льотної академії Національного авіаційного університету від Національного авіаційного університету та утворення нового вищого навчального закладу Української державної льотної академії України, на підставі розпорядження Міністерства освіти і науки України № 1249 від 13.10.2023 «Про реорганізацію Національного авіаційного університету». Наразі, Льотна академія Національного авіаційного університету як філія була припинена з 06.11.2024 року, а на її матеріально-технічній базі було створено самостійну юридичну особу Українську державну льотну академію, натомість в період виникнення спору між позивачем та відповідачем, Льотна академія Національного авіаційного університету провадила свою діяльність відповідно до Статуту Національного авіаційного університету та Положення «Льотна академія Національного авіаційного університету. Так, пунктом 3.5. Положення Льотної академії Національного авіаційного університету визначено, що фінансування Льотної академії Національного авіаційного університету здійснюється за рахунок Державного бюджету України (загального та спеціального фондів). Відтак, Льотна академія Національного авіаційного університету реалізовувала свою діяльність, як відокремлений структурний підрозділ Національного авіаційного університету з окремими правами фінансово-господарської самостійності зі збереженням коду мережі державного фінансування. Варто відзначити, що посада на якій перебувала позивач на момент звільнення начальник відділу міжнародних зв`язків, згідно зі штатним розписом фінансувалася за рахунок коштів спеціального фонду. Спеціальний фонд Льотної академії Національного авіаційного університету формувався з коштів конкретно визначених джерел надходжень і використовується на фінансування у конкретно визначених цілях, (заробітна плата, тощо). На момент звільнення позивача, Льотна академія Національного авіаційного університету перебувала у скрутному матеріальному становищі, зумовленому низкою важливих факторів. Після повномасштабного вторгнення наповнення спеціального фонду академії різко знизилося у зв`язку із закриттям неба над Україною. Курсанти і студенти перейшли на дистанційне навчання; іноземні авіаційні спеціалісти, які зазвичай проходять курси підвищення кваліфікації на тренажерах академії наразі відсутні; ангар академії, де ремонтувались літаки та проходили начальну підготовку майбутні пілоти, був зруйнований в результаті прильоту ворожої ракети 28.07.2022 року. З початку 2023 року існувала заборгованість по виплаті заробітної плати зі спецфонду, оскільки заробітна плата відрізнялася джерелами фінансування, оскільки в академії одним працівникам нараховувалася заробітна плата з державного бюджету, іншим - зі спецфонду. Крім того, до початку 2023 року, тобто до війни в академії була встановлена практика, що заклад міг заробляти кошти самостійно, так як обслуговували аеропорти, організовували навчальні польоти, ремонтували техніку, була охорона та збереження літаків, які знаходились на збереженні в академії. Отже, викладені обставини не давали змогу повноцінно наповнювати спецфонд Льотної академії. Таким чином, всі вищенаведені обставини (форс-мажорні), створили непередбачувані та невідворотні наслідки щодо виконання роботодавцем обов`язку вчасної виплати заробітної плати позивачеві, в порядку та строки встановленні чинним трудовим законодавством. Натомість, вже після реорганізації Льотної академії та створення Української державної льотної академії, рахунки останньої наповнилися надходженнями від господарсько-розрахункової діяльності, зокрема, як наслідок реалізації врожаю сільськогосподарської продукції (пшениці озимої) на початку січня 2025 року, і відповідачу частково сплачував заборгованість по заробітній платі. У зв`язку з наведеним, після настання реальної можливості виконати обов`язок перед позивачем передбаченим статтею 116 Кодексу законів про працю України, академією 22 січня 2025 року було погашено увесь обсяг заборгованості на загальну суму 60245,04 грн., що підтверджено відповідною довідкою про одержані доходи та утримані податки від 29.01.2024 року № 9. Відповідач вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку, яка перевищує розмір фактично не виплачених позивачеві сум при звільненні, не відповідатиме завданням цивільного судочинства, є неспівмірним із тією шкодою яку, на думку позивача, йому було завдано. Заборгованість із заробітної плати перед позивачем складала 59924,14 грн, яка згодом була повністю погашена відповідачем, в той час, як сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що вказується у позовній заяві становить 99068, 88 грн. Отже, предмет позову у його вартісній оцінці перевищує майже на 40 відсотків розмір заборгованості із заробітної плати. Таким чином, є підстави вважати, що розмір заявленої позивачем вимоги є необґрунтовано завищеним, оскільки не відповідає принципу співмірності, як одного з ключових принципів в контексті вирішення трудових спорів в межах цивільного судочинства, а скоріше спрямований на фактичне збагачення позивача, враховуючи у пропорції більшу суму відносно суми заборгованості із заробітної плати (а.с.22-35).

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі (вх. № 14091 від 10.04.2025 року), в якій підтримала позовні вимоги, а також просила врахувати додаткові пояснення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 12865 від 03.04.2025 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.43-44).

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина третя статті 12 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що позивач працювала на посаді начальника відділу міжнародних зв`язків та за сумісництвом на посаді доцента кафедри аероновігації, метеорології та організації повітряного руху факультету авіаційного менджементу у Льотній академії Національного авіаційного університету (а.с.4).

Наказом від 477/0 від 21 травня 2024 року директора Льотній академії Національного авіаційного університету Колесник Анна Василівна 21 травня 2024 року звільнена з посади начальника відділу міжнародних зв`язків та за сумісництвом з посади доцента кафедри аероновігації, метеорології та організації повітряного руху факультету авіаційного менджементу згідно статті 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням (а.с.4).

Згідно рішення комісії з трудових спорів Льотної академії Національного авіаційного університету, з Льотної академії Національного авіаційного університету стягнуто на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 75286,44 грн (а.с.7).

Відповідно до довідки про одержані доходи та утримані податки заборгованість по заробітній платі Льотної академії Національного авіаційного університету перед ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2024 року складає 59924,14 грн (а.с.8).

Згідно положення «Льотної академії Національного авіаційного університету» віідповідно до якого Льотна академія Національного авіаційного університету є відокремленим структурним підрозділом Національного авіаційного університету (а.с.27-30).

Згідно розпорядження від 13 жовтня 2023 року № 921-р «Про реорганізацію Національного авіаційного університету» Національний авіаційний університет реорганізовано шляхом його поділу на такі заклади вищої освіти з віднесенням їх до сфери управління Міністерства освіти і науки: державе некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» та Українську державну льотну академію. Київський авіаційний інститут та Українська державна льотна академія є правонаступником майна (у тому числі власних надходжень), прав і обов`язків Національного авіаційного університету згідно з розподільчим балансом (а.с.9).

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина сьома стаття 43 Конституції).

За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом частини четвертої статті 97 Кодексу законів про працю України, статті 22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами колективними договорами.

Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (частина перша статті 47 Кодексу законів про працю України).

Разом з цим, за приписами частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що останнім своєчасно не виплачено заробітну плату, а тому на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України підлягає стягненню і середній заробіток за період затримки розрахунку - але не більш як за шість місяців.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 .

Пунктом 2 розділу II Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно довідки про середню заробітну плату Льотною академією Національного авіаційного університету» середньоденна заробітна плата позивача складає 541,36 грн.

При цьому, період затримки розрахунку з 22.05.2023 року і по 01.12.2023 року становить 137 робочих днів.

Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача з 22.05.2023 року і по 22.11.2023 року (не більше як за шість місяців стаття 117 Кодексу законів про працю України) становить 74166,32 грн. (541,36 грн. х 137 дн.), з подальшим вирахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Суд погоджується з доводами позивача та вважає, що посилання відповідача на поважність причин затримки при здійсненні повного розрахунку з позивачем в зв`язку з реорганізацією є безпідставними, оскільки реорганізація розпочалась згідно Розпорядження КМУ № 921-р від 13.10.2023 року, а затримка виникла з квітня 2023 року, тобто на шість місяців раніше. Також відповідач фактично повністю розрахувався з позивачем тільки в січні 2025 року, тобто через півтора року з моменту виникнення заборгованості. Відтак, зважаючи на таку тривалу затримку розрахунку з позивачем при звільненні, суд вважає співмірним, а також суд вважає, що законодавець врахував обставини, пов`язані з війною, на які наражаються роботодавці обмеживши період виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки при звільнені по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку: з 22.05.2023 року і по 22.11.2023 року в сумі 74166,32 грн з подальшим вирахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 906,74 грн. виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 74166,32 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 906,74 грн. (74166,32 грн. х 100 % : 99068,88 грн. х 1211,20 грн.).

Керуючись статтями 47, 116, 117 Кодексу законів про працю України, статтями 10-13, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до Української державної льотної академії, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з Української державної льотної академії на користь ОСОБА_1 стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 74166,32 грн.

В решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Української державної льотної академії на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 906,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Українська державна льотна академія, ; місцезнаходження: 25005, місто Кропивницький, вулиця Степана Чобану, будинок № 1.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда