Номер провадження 2/373/279/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб цивільну справу № 359/12992/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник позивача адвокат Павленко С.В.,

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 210922-004 від 22 вересня 2021 року в розмірі 53991 грн. 67 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 28416 грн. 67 коп. заборгованості за відсотками - 25575 грн. 00 коп. Також просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Посилається на те, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 210922-004, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти в розмірі 31000 грн 00 коп. із врахуванням одноразової комісії в розмірі 2325 грн 00 коп. на строк 12 місяців із сплатою відсотків в розмірі 2325 грн 00 коп. щомісячно. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачеві кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 25 липня 2024 року становить 53991 грн 67 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 28416 грн 67 коп., заборгованість за відсотками 25575 грн 00 коп. Зазначає, що на адресу відповідача була направлена досудова вимога про необхідність сплати заборгованості за вищезазначеним кредитним договором в тридцятиденний строк з дня її отримання. Відповідач на вимогу не відреагував, заборгованість за кредитним договором не сплатив. Крім заборгованості за кредитним договором представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн 00 коп.

Ухвалою від 26 грудня 2024 року було в відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін по справі. (а.с.114).

Лист із копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з доданими до неї документами, направлений на адресу місця реєстрації відповідача, неодноразово повертався до суду з відміткою працівника поштового зв`язку: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 7 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

У рішенні по справі «Цихановський проти України» ( № 3572/03, від 06 вересня 2007 року) ЄСПЛ зазначено: « саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та запобігання їх порушення, з врахуванням того, що відповідач в силу п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про наявність в провадженні суду даної справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

До позову представником позивача додано копію в паперовій формі Кредитного договору № 210922-004 від 22 вересня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 (а.с.20-25). Договір був підписаний відповідачем електронним підписом із застосування одноразового ідентифікатора (М 85302).

На підтвердження факту укладення мж сторонами по справі Кредитного договору № 210922-004 від 22 вересня 2021 року представником позивача подано також копію Внутрішніх правил надання фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на мовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», затверджених протоколом загальних зборів № 09/08/18 від 09 серпня 2018 року (а.с.26-37); виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 210922-004 від 22 вересня 2021 року (а.с.38); довідку ТОВ «Кредитсервіс» № 25/07/-3 від 25 липня 2024 року про укладення договору (а.с.40).

Відповідно до умов даного договору відповідач отримав в кредит кошти в розмірі кредитні кошти в розмірі 31000 грн 00 коп. із врахуванням одноразової комісії в розмірі 2325 грн 00 коп. на строк 12 місяців, до 22 вересня 2022 року, із сплатою відсотків в розмірі 2325 грн 00 коп. щомісячно.

На підтвердження факту перерахування кредитних коштів в розмірі 28675 грн 00 коп. (за вирахуванням одноразової комісії в розмірі 2325 грн 00 коп.) представником позивача подано копію платіжної інструкції № 2112 від 22 вересня 2021 року (а.с.50). В призначенні до даного інструкції зазначено: «Перерахування кредитних коштів згідно дог.№ 210922-004 від 22.09.2021», отримувач коштів ОСОБА_1 .

Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися внаслідок чого станом на 25 липня 2024 року становить 53991 грн 67 коп. (а.с.52-53), а саме:

- заборгованість за тілом кредиту 28416 грн 67 коп.,

- заборгованість за відсотками 25575 грн 00 коп.

Відсотки нараховані за період із 22 жовтня 2021 року по 22 вересня 2022 року.

27 серпня 2024 року на адресу ОСОБА_1 була направлена досудова вимога про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором № 210922-004 від 22 вересня 2021 року в розмірі 53991 грн 67 коп. в тридцятиденний строк з дня отримання даної вимоги (а.с.46-47).

Також представником позивача подано копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», затвердженого протоколом позачергових Загальних зборів учасників №12/06/-1 від 02 червня 2021 року (а.с.76-88); копію свідоцтва про реєстрацію ТОВ «Кредитсервіс» від 11 вересня 2018 року (а.с.90); копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с.92); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.94-95); копію розпорядження № 2084 від 29 листопада 2018 року (а.с.96-97).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року (а.с.56-65); копію Акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 01 грудня 2023 року (а.с.66); копію Акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 04 січня 2024 року (а.с.68); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 (а.с.100); копію довіреності від 05 січня 2024 року (а.с.98); копію платіжної інструкції № 1567 від 05 січня 2024 року (а.с.54).

Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч.1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц вбачається, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з вищезазначеними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату складання;

3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;

4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;

5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Отже, належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 Кредитного договору № 210922-004 від 22 вересня 2021 року та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 28675 грн 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору

Із поданого розрахунку заборгованості (а.с.52-53) вбачається, що за Кредитним договором № 210922-004 від 22 вересня 2021 року були нараховані відсотки за період із 22 вересня 2021 року по 22 вересня 2022 року в розмірі 25575 грн 00 коп.

Відсотки були нараховані в межах строку кредитування. Розмір нарахованих процентів відповідає умова Кредитного договору № 210922-004 від 22 вересня 2021 року, який був підписаний ОСОБА_1 , що був ознайомлений з істотними його умовами. Своїм підписом під договором відповідач засвідчив згоду на його умови, зокрема і про розмір відсоткової ставки.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за Кредитним договором 210922-004 від 22 вересня 2021 року в розмірі 53991 грн. 67 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 28416 грн. 67 коп. заборгованості за відсотками - 25575 грн. 00 коп.

Крім заборгованості за кредитним договором, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Наведене у своїй сукупності свідчить про належне виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо своєчасності заявлення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та надання доказів понесення позивачем таких витрат. Клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи вищевикладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за Кредитним договором № 210922-004 від 22 вересня 2021 року в розмірі 53991 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 67 копійок, в тому числі заборгованість за тілом кредит у розмірі 28416 (двадцять вісім тисяч чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 25575 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Євгена Коновальця, 36-Д; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Я. І. Керекеза