Справа № 202/685/25
Провадження № 2/202/1971/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Газдун М.І. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3309247, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти у сумі 8300 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Однак взяті на себе зобов`язання за даним договором ОСОБА_1 не виконувала у зв`язку з чим на нею утворилась заборгованість.

13.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором кредиту №3309247 від 03.12.2022 року в сумі 52215,22 гривень, з яких: 8300 гривень залишок по тілу кредиту; 43915,22 гривень сума заборгованості за відсотками. Після отримання права вимоги, позивач не здійснював нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 має перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» непогашену заборгованість за кредитним договором №3309247 від 03.12.2022 року в сумі 52215,22 гривень, представник позивача просить стягнути її з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 січня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

24 лютого 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Миронова В.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач категорично не погоджується з доводами позивача. Позивач не надав належних та допустимих доказів надсилання електронного повідомлення на укладення електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації Відповідача при вході в особистий кабінет. Надана позивачем Довідка про ідентифікацію була сформована самим кредитодавцем ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і не може вважатися безспірним доказом проведення ідентифікації відповідача при укладенні договору. При цьому, сам факт можливого підписання відповідачем кредитного договору ще не свідчить про отримання ним коштів, які згідно з умовами договору мали бути перераховані протягом узгодженого терміну з моменту укладення правочину. Водночас, позивач не надав належних та допустимих доказів надання ОСОБА_1 кредиту за договором про споживчий кредит №3309247 від 03.12.2022, зокрема, документів, які б уповноважували ТОВ «Пейтек Україна» на здійснення переказу коштів в медах даного кредитного договору.

Враховуючи, що надані позивачем документи не містять відомостей про отримання кредитних коштів відповідачем, що суперечить положенням ст. 1046 ЦК України, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

17 березня 2025 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Газдун М.І. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала до суду заяву, яка по суті є відповіддю на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що аргументи наведені у відзиві на позовну заяву є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором. На спростування доводів представника відповідача, надала log-документ (хронологія дій) вчинення позичальником дій щодо укладення електронного кредиту, договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 та зазначила про необхідність витребування доказів. Також представник позивача надала клопотання про витребування від АТ «Універсал Банк» інформацію, що має значення для справи.

17 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Миронова В.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала до суду заперечення на відповідь на відзив в якому зазначила, що відповідь на відзив подано з порушенням строку для її подання, а долучені до нього докази не мають жодного значення для справи та не підтверджують жодних фактичних обставин. З урахуванням наведеного, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк», наступну інформацію: кому належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 (ПІБ, РНОКПП, адреса, номер телефону)? Чи були зараховані грошові кошти в сумі 8300,00 гривень за договором про споживчий кредит №3309247 від 03.12.2022 року ( транзакція 03.12.2022 року 18:37:03, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» f2fee02e-fcb5-4628-9aff-06eb237eec9f, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 0085423, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 ) на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ? Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 ?

28 березня 2025 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшов лист від 27.03.2025 року про надання витребуваної інформації.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує про ухвалення заочного рішення.

Відповідач та її представник в судове засіданні не з`явились, натомість представник відповідача адвокат Миронова В.В. подала заяву в якій просить розглянути справу за відсутності сторони відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024 року.

03 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить анкетні та паспортні дані відповідача (далі Кредитний договір).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

На офіційному веб-сайті ТОВ «Лінеура Україна», у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Лінеура Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текстом кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом, тощо

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» та в Особистому кабінеті прийняла умови та у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н622», підписала електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що Договір №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03 грудня 2022 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 8300,00 гривень (п. 1.2 Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту (28.11.2023) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.3 Кредитного договору). Тип процентної ставки фіксована (п. 1.4 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору.

Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо споживач до 08.05.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти не менше суми одного платежу, визначеного в Графіку платежів (п. 1.4.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Також 03.12.2022 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, закрема, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Між Товариством з обмеженою відповідальність «Пейтек Україна» (далі Фінансова компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура України» (далі Клієнт), укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року відповідно до п.1.1 якого, за цим Договором Фінансова компанія за дорученням клієнта (платника) на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем (отримувачем), за допомогою сервісу Фінансової компанії здійснює переказ в національній валюті України з метою видачі кредитів, від клієнта на картки Visa International та/або Mastercard та/або НПС Простір Отримувачів.

Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 38 від 04.03.2024 року, відповідно до Договору № 210222-1 від 21.02.2022 року, ТОВ «Пейтек Україна», що на підставі ліцензії від Національного банку України (рішення від 29.05.2023 № 21/990-РК) має право на надання платіжних послуг, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 03.12.2022 18:37:03 на суму 8300.00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 12fee02e-fcb5-4628-9aff-06eb237eec9f, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 0085423, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» від 27.03.2025 року вих. БТ/Е-1902, на виконання ухвали суду від 18 березня 2025 року про витребування інформації, Банком було ініційовано детальну перевірку, за результатом якої повідомляється наступна інформація: банківська картка № НОМЕР_2 була емітована Банком на ім?я ОСОБА_1 ; 03.12.2022 року на банківську картку № НОМЕР_3 дійсно було зарахування коштів у сумі 8300,00 гривень від P2P_LI_CR; дані кошти зараховувались не по реквізитам, а через платону систему, тому у Банку відсутня інформація, щодо призначення та ініціатора платежу; власника банківської картки № НОМЕР_2 було вдало верифіковано Банком в момент укладення договору при відкритті рахунку.

Отже, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 8300,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , яку останньою вказано особисто в заяві на отримання Кредиту.

В свою чергу, відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Додаткові договори про прощення (анулювання) боргу до Договору №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 року, від 04.07.2023 року, від 10.07.2023 року, від 18.07.2023 року, від 26.07.2023 року, згідно яких: ОСОБА_1 зобов`язалась погасити частину основного боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень у термін до 01.07.2023 року, а Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплати решти частини боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень; ОСОБА_1 зобов`язалась погасити частину основного боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень у термін до 07.07.2023 року, а Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплати решти частини боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень; ОСОБА_1 зобов`язалась погасити частину основного боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень у термін до 16.07.2023 року, а Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплати решти частини боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень; ОСОБА_1 зобов`язалась погасити частину основного боргу за Договором в сумі 2490,00 гривень у термін до 24.07.2023 року, а Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплати решти частини боргу за Договором в сумі 5810,00 гривень; ОСОБА_1 зобов`язалась погасити частину основного боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень у термін до 01.08.2023 року, а Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплати решти частини боргу за Договором в сумі 4150,00 гривень.

Неодноразове звернення відповідача до ТОВ «Лінеура Україна», за якими було укладено договори про прощення (анулювання) боргу, додатково свідчать про обізнаність відповідача про наявність у неї зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за Договору №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а також про наявність у неї боргу за вказаним Договором.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до складеного ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості станом на 13.09.2023 року складає 52235,22 гривень, з яких: 8300,00 гривень тіло кредита; 43915,22 гривень проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 5.1.3 Кредитного договору сторони домовились, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

13 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі боржників.

Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за Кредитним договором №3309247 від 03.12.2022 року, загальний сума заборгованості за яким складає 52215,22 гривень, з яких: 8300 гривень залишок по тілу кредиту; 43915,22 гривень сума заборгованості за відсотками.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Отже, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2023 року.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило відповідача, шляхом направлення їй за адресою реєстрації досудової вимоги вих. № 23053430 від 24.12.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконувала у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 52215,22 гривень, з яких: 8300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 43915,22 гривень - заборгованість за відсотками.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стороною відповідача в ході розгляду справи хоча й оспорювалась наявність заборгованості відповідача за Договором №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2023 року, однак надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачем не спростовано й не надано жодних інших розрахунків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має загальну заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке є правонаступником кредитора, в загальному розмірі 52215,22 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за Договором №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03 грудня 2022 року чи спростовували наведені позивачем доводи, зокрема, й наданий розрахунок заборгованості.

За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитора, заборгованість за Договором №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03 грудня 2022 року, яка складає 52215,22 гривень, з яких: 8300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 43915,22 гривень - заборгованість за відсотками.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2011 року, остаточне 10.05.2011).

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не впливають на вищезазначений висновок суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат, на час розгляду справи, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3 поверх, заборгованість за Договором №3309247 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03 грудня 2022 року, в розмірі 52215,22 гривень, з яких: 8300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 43915,22 гривень - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3 поверх понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський