Провадження № 2/357/151/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю представника позивача адвоката Тарасюка А.В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 (далі «Позивач»), в інтересах якого діє його представник, звернувся з даним позовом до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив наступне.

09.07.2024 року о 16 год. 15 хв. на 4-му км + 100 м автодороги Р-04 «Київ Фастів Біла Церква Тараща - Звенигородка», в межах Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв виїзд на смугу зустрічного руху, де трапилося зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п. 2.3б, п.11.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Указані обставини було встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2024 року по справі №357/12698/24, якою ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається з указаного рішення суду дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Отже невиконання ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, тому саме ОСОБА_1 повинен відшкодовувати заподіяну Позивачу шкоду.

Спричинена Позивачу майнова шкода полягає у пошкодженні належного йому на праві приватної власності транспортного засобу марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На момент скоєння ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» на підставі Полісу №АТ 4522099 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

04.10.2024 року Позивач отримав страхове відшкодування від ПАТ «СГ «ТАС» за Полісом №АТ 4522099 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 156800,00 грн.

Згідно з листом АТ «СГ «ТАС» від 28.10.2024 року №2295 страхова сума на одного потерпілого за Полісом №АТ4522099 за шкоду завдану майну складає 160000,00 грн., розмір франшизи складає 3200,00 грн.

З метою встановлення розміру матеріального збитку завданого пошкодженням належного Позивачу автомобіля, останній звернувся до судового експерта Петрушанка Вадима Федоровича.

10.08.2024 року на замовлення Позивача, судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №135 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно з Висновком експерта №39 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП на дату оцінки складає 440259,54 грн.

Тобто розмір матеріального збитку рівний ринковій вартості автомобіля до ДТП, в в`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу є не меншою за його ринкову вартість.

19.08.2024 року на замовлення Позивача, судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №135а про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно зі Звітом №135а ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням механічних пошкоджень отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 179500,00 грн.

Загальний розмір шкоди завданої Позивачу внаслідок пошкодження автомобіля складає 260759,54 грн. (440259,54 грн. ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження - 179500,00 грн. залишки пошкодженого транспортного засобу).

Таким чином невідшкодованою залишається шкода в розмірі 103959,54 грн. (260759,54 грн. загальний розмір шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП 156800,00 грн. страхове відшкодування здійснене ПАТ «СГ «ТАС»)

Також Позивач змушений був понести додаткові витрати:

-8600,00 грн. в зв`язку з оплатою послуг експерта за складання Висновку №39, що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про здійснення касової операції;

- 6720,00 грн. (4500,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, + 720,00 грн. плата за послуги стоянки + 1500,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу з стоянки до місця проживання, що підтверджується товарними чеками).

За таких обставин, загальний (фактичний) розмір заподіяної Позивачу внаслідок ДТП майнової шкоди становить 122479,54 грн. (103959,54 грн. розмір шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля, за виключенням страхового відшкодування та залишкової вартості автомобіля + 3200,00 грн. франшиза + 8600,00 грн. послуги експерта за складання Висновку №135 + 6720,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, послуги за стоянку, та витрати на евакуацію транспортного засобу з стоянки до місця проживання).

Крім того, Позивач вважає, що окрім матеріальної шкоди, внаслідок ДТП йому було спричинено моральну шкоду яку він оцінює у розмірі 10000,00 грн., і яка має бути відшкодована Відповідачем.

За описаних умов Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь:

відшкодування майнової шкоди в розмірі 122479,54 гривень;

відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень;

судові витрати по справі.

19.11.2024 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди було залишено без руху. Позивачу надано строк на усунення її недоліків (а.с. 52-53).

25.11.2024 року до канцелярії суду представником Позивача було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 55).

26.11.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 57).

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Зазначив, що докази понесених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, буде надано відповідно до вимог чинного законодавства протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.

У судових засіданнях Відповідач частково визнав позовні вимоги до себе, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 80000,00 гривень, посилаючись на те, що Позивачем було продано його автомобіль за 4000,00 доларів США. Саму суму 80000,00 гривень Відповідач обґрунтував тим, що саме таку суму коштів він має можливість виплатити Позивачу, і то не за один раз, а частинами. Фактичних обставин справи, викладених у позовній заяві, а також розрахунку матеріальної шкоди Позивач не оспорював.

У судових засіданнях судом неодноразово роз`яснювалося Відповідачу його право на професійну правничу допомогу, від якого останній відмовився.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

09.07.2024 року о 16 год. 15 хв. на 4-му км + 100 м автодороги Р-04 «Київ Фастів Біла Церква Тараща - Звенигородка», в межах Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв виїзд на смугу зустрічного руху, де трапилося зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п. 2.3б, п.11.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Указані обставини було встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2024 року по справі №357/12698/24, якою ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення (а.с. 12-14).

На момент скоєння ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» на підставі Полісу №АТ 4522099 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 04.10.2024 року Позивач отримав страхове відшкодування від ПАТ «СГ «ТАС» за Полісом №АТ 4522099 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 156800,00 грн. Згідно з листом АТ «СГ «ТАС» від 28.10.2024 року №2295 страхова сума на одного потерпілого за Полісом №АТ4522099 за шкоду завдану майну складає 160000,00 грн., розмір франшизи складає 3200,00 грн. (а.с. 41).

10.08.2024 року на замовлення Позивача, судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №135 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно з Висновком експерта №39 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП на дату оцінки складає 440259,54 грн. (а.с. 15-33).

19.08.2024 року на замовлення Позивача, судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №135а про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно зі Звітом №135а ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням механічних пошкоджень отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 179500,00 грн. (а.с. 34-40).

Позивач був поніс додаткові витрати:

-8600,00 грн. в зв`язку з оплатою послуг експерта за складання Висновку №135, що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про здійснення касової операції (а.с. 33);

- 6720,00 грн. (4500,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, + 720,00 грн. плата за послуги стоянки + 1500,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу з стоянки до місця проживання), що підтверджується товарними чеками (а.с. 42, 43).

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Крім того, суд ураховує, що у своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі «Закон»).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст.6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

За правилами згідно статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону встановлює, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За правилами частини 1 статті 35 Закону, в редакції чинній на дату ДТП, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 34.1 статті 34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 34.2 статті 34 Закону встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом 34.3 статті 34 Закону передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У пункті 35.1 статті 35 Закону зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: 1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За правилами пункту 36.6 статті 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Висновки суду.

Як встановлено судом та не оспорювалося сторонами по справі, за наслідками ДТП з вини Відповідача Позивачу було заподіяно майнової шкоди.

Вину Відповідача встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2024 року по справі №357/12698/24, яка набрала законної сили 03.10.2024 року. Як вбачається зі змісту указаного судового рішення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Отже невиконання ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, тому саме ОСОБА_1 повинен відшкодовувати заподіяну Позивачу шкоду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Спричинена Позивачу майнова шкода полягає у пошкодженні належного йому на праві приватної власності транспортного засобу марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Розмір шкоди, завданої Позивачу внаслідок пошкодження автомобіля складає 260759,54 гривень та розрахований наступним чином: 440259,54 грн. (ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia на момент пошкодження, згідно з висновком експерта) - 179500,00 грн. (вартість автомобіля Skoda Octavia з урахуванням механічних пошкоджень отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно з висновком експерта).

Позивач отримав страхове відшкодування від АТ «СГ «ТАС» в розмірі 156800,00 гривень в межах ліміту, за мінусом франшизи 3200,00 гривень. Таким чином невідшкодованою залишилася шкода в розмірі 103959,54 гривень з такого розрахунку: 260759,54 гривень (загальний розмір шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП) 156800,00 гривень (страхове відшкодування, здійснене ПАТ «СГ «ТАС»).

Також Позивач поніс додаткові витрати, а саме: 8600,00 гривень у зв`язку з оплатою послуг експерта за складання Висновку №135 та 6720,00 гривень (4500,00 гривень витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП + 720,00 гривень плати за послуги стоянки + 1500,00 гривень витрат на евакуацію транспортного засобу з стоянки до місця проживання).

Загальний фактичний розмір заподіяної Позивачу Відповідачем внаслідок ДТП майнової шкоди становить 122479,54 гривень (103959,54 гривень шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля, за виключенням страхового відшкодування та залишкової вартості автомобіля + 3200,00 грн. франшизи + 8600,00 гривень послуг експерта за складання висновку №135 + 6720,00 гривень витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, послуги за стоянку, та витрати на евакуацію транспортного засобу з стоянки до місця проживання).

Указаний розрахунок майнової шкоди не оспорювався Відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача відшкодування завданої матеріальної шкоди за наслідками ДТП в розмірі 122479,54 гривень підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень суд зазначає наступне.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2022 року по справі № 214/7462/20.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.

Указаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.12.2022 року по справі № 214/7462/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц, указано, що моральна шкода це страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з оточенням, до інших негативних наслідків морального характеру. Суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 року) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок фізичних чи моральних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.

Згідно з пунктом 9 вищезазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Судом встановлено, що Позивач внаслідок вчинення Відповідачем адміністративного правопорушення зазнав моральних переживань, які полягали у душевних стражданнях, яких Позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна, та у зв`язку з порушенням свого права як власника.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із Відповідача на користь Позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 5000,00 гривень, оскільки виходячи із доведених Позивачем обставин, саме дана сума є достатньою та співмірною із понесеними нею моральними стражданнями.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих доказів.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволені частково на суму 127479,54 гривень, що становить 96,23% від розміру заявлених вимог. Тому з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1274,86 гривень, що становить 96,23% від сплаченою Позивачем суми (а.с. 45, 56).

Згідно з заявою представника Позивача питання про судові витрати на професійну правничу допомогу має бути вирішено додатково у встановлений законом спосіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 122479,54 гривень (сто двадцять дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 54 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1274,86 гривень (одна тисяча двісті сімдесят чотири гривні 86 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров