єдиний унікальний номер справи 546/219/25
номер провадження 2/546/262/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лівер І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лещенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 18 березня 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 78, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 18.03.2023.

Позивач зазначає, що від шлюбу не мають спільних дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Підставою для розірвання шлюбу є несумісність характерів та нездоланні протиріччя між сторонами, що призводять до постійних сварок та конфліктів, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Неодноразово відбувалися розмови з цього приводу, сторони примирювалися, але через деякий час все повторювалося знову. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У зв`язку з цим, він з листопада 2024 року припинив з відповідачем шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство. Таким чином, шлюб набув формального характеру, сім`я фактично припинила своє існування і її збереження або поновлення шлюбних відносин вже не можливе, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Призначення будь-яких строків для примирення вважає недоцільним.

Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області Лівер І.В. 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, 25.03.2025 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовільнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, 14.04.2025 засобами поштового зв`язку до суду від відповідачки надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, так як не може бути присутньою, проживає в іншому місті, з позовом згідна.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, клопотання сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2023 року, актовий запис № 78 від 18.03.2023, виконано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 18.03.2023).

Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, а саме з листопада 2024 року, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю, не мають спільних дітей та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено з листопада 2024 року, не мають спільних дітей, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Оскільки під час судового розгляду позивачем не заявлено вимог про покладення судових витрат на відповідача, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись ст.133, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18 березня 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 78, від 18.03.2023.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 15.04.2025.

Суддя - І.В. Лівер