Єдиний унікальний номер: 378/1004/24
Провадження № 2/378/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» з посиланням на те, що 20 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 20.10.2006 в сумі 302162,88 грн. та судові витрати в сумі 1952 грн. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення. 11 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, був укладений договір № 1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором № 0 від 20.10.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2020 у вказаній справі замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) у виконавчих листах з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку». Відповідачем станом на дату подання вказаної позовної заяви рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 не виконано, заборгованість за кредитним договором в розмірі 302162,88 грн. не сплачена. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання за вказаним кредитним договором сума інфляційних втрат від несплати відповідачем заборгованості за період з 12.03.2017 по 13.12.2020 становить 97639,57 грн.. Три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитним договором, яка визначена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 становить 34075,26 грн. та складається з: 25456,19 грн. - за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 (1025 днів); 8619,07 грн. за період з 01.01.2020 по 13.12.2020 (1078 днів). Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних від суми несплаченої заборгованості за кредитним договором становить 131714,83 грн..

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» інфляційні втрати та 3% річних від суми несплаченої заборгованості за кредитним договором в розмірі 131714,83 грн. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028 грн..

Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а. с. 31).

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 76).

Представник позивача в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Судова повістка, ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, направлені по місцю реєстрації відповідача, повернулися на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 82, 89). Крім того, судом опубліковане оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яким повідомлено про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 88). Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 2 січня 2025 року № 6/ОМР/8 (а.с. 61), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Розкішна, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.07.2001 по теперішній час.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2010 стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, укладеним 20.10.2006 між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 в сумі 302162,88 грн. та судові витрати в сумі 1952 грн. (а.с. 5-6, 7-11).

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення (а.с. 12-16).

11 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, був укладений договір № 1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором № 0 від 20.10.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (17-18, 19).

Відповідно до п. 2 вказаного договору новий кредитор в день укладення цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних в додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, а також сплати інших платежів, передбачених умовами основних договорів, у тому числі сплати судового збору у розмірі, визначеному у рішенні суду та виконавчому документі про стягнення заборгованості, тощо. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банком відповідно до умов основних договорів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.06.2020 у вказаній справі замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) у виконавчих листах з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 20-21).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа № 686/21962/15-ц) міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання.

Таким чином, у даній справі між сторонами виник спір щодо стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, у зв`язку з неналежним виконання грошового зобов`язання за рішенням суду.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Загальна сума заборгованості за рішенням суду становить 302162,88 грн.

Позивач надав суду розрахунок розміру 3% річних та інфляційних втрат, які просить стягнути, за період з 12 березня 2017 року по 13 грудня 2020 року (а.с. 22).

Суд, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, здійснивши оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, дійшов висновку про правильне здійснення позивачем такого розрахунку, а відтак такий розрахунок заслуговує на увагу і приймається судом, як належний та допустимий доказ.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому зобов`язання відповідача перед банком за кредитним договором не припинилося.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У вказаній справі заявлена позовна вимога щодо стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦПК України за несвоєчасне погашення заборгованості на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 31 березня 2010 року за період 12 березня 2017 року по 13 грудня 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, право вимоги за вказаним грошовим зобов`язанням перейшло до позивача 11 травня 2019 року, у зв`язку з укладенням між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, договору № 1370/К про відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2. Договору №1370К про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги (а. с. 17).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню вказані суми за період з 11.05.2019 по 13.12.2020, а саме: інфляційні втрати в розмірі 14112,34 грн. та 3% річних в розмірі 14455,37 грн., а всього 28567,71 грн..

В стягненні інфляційних втрат та 3% річних за період з 12.03.2017 по 10.05.2019, включно, слід відмовити.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (21,69%) в розмірі 656,77 грн..

Керуючись ст. ст. 526, 530, 599, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за період з 11 травня 2019 року по 13 грудня 2020 року інфляційні втрати у розмірі 14112 гривень 34 копійок та 3% річних у розмірі 14455 гривень 37 копійок, а всього 28567 (двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 71 копійка та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 656 (шістсот п`ятдесят шість) гривень 77 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (місцезнаходження: 04052, м. Київ вул. Глибочицька, 40х, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 17 квітня 2025 року.

Суддя Т. Н. Скороход