Провадження № 2-в/193/1/25
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17.02.2025 року про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-1165/10 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ордо Василівської сільської ради, третя особа Софіївська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадщину на земельну ділянку , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17.02.2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга особи , яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2010 року у цивільній справі № 2-1165/10 за позовом ОСОБА_1 до Ордо-Василівської сільської ради , третя особа Софіївська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадщину на земельну ділянку.

У зв`язку з відсутністю цивільної справи № 2-1165/10 апеляційне провадження не може бути відкрито, у зв`язку із чим справа підлягає відновленню.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року відкрито провадження у справі та зроблено запити, згідно інформації , наявної в рішенні Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2010 року відновити втрачене провадження.

Встановити та допитати в судовому засіданні учасників справи - позивача та свідків не є можливим у зв`язку з відсутністю у справі їх особистих даних (РНОКПП, адреси).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяв суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також, суд при вирішенні питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи, встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України, обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

В ході розгляду питання щодо відновлення втраченого судового провадження з`ясовано, що в провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 2-1165/2010 за позовом ОСОБА_1 до Ордо-Василівської сільської ради про визнання права власності на спадщину на земельну ділянку. Згідно наказу № 15 від 10.06.2016 року справу знищено за закінченням терміну зберігання.

З метою подальшого розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010, суд приходить до рішення про відновлення втраченого провадження.

Згідно відомостей, які наявні в Єдиному державному реєстру судових рішень встановлено, що в провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області вищезазначена цивільна справа перебувала та у справі прийнято процесуальне рішення.

Відновлено звукозапис судового засідання та роздруковано протокол судового засідання від 29.09.2010 року.

На вимогу Софіївського районного суду Дніпропетровської області Третя криворізька нотаріальна контора направила до суду копію спадкової справи № 76/2005 , заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11 аркушах.

Згідно відповіді Завідувача Першої криворізької Державної нотаріальної контори (Софіївська державна нотаріальна контора) Є.М.Шабліян від 19.03.2025 року № 583/01-16 не має можливості надати копії спадкових справ після померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 оскільки із заявами про прийняття або відмову у прийнятті спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010 року за позовом ОСОБА_1 до Ордо-Василівської сільської ради про визнання права на спадщину на земельну ділянку прийнято рішення про задоволення позову: визнано за ОСОБА_1 право на спадщину на земельну ділянку, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті ОСОБА_3 , що складається з земельної ділянки , площею 8,41 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68684,76 грн, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ № 235263 Посвідченого державним нотаріусом Першой державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за № 1808.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-1165/2010.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-1165/2010 рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010 року.

"Справа №2-1165/10

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Р І Ш Е Н Н Я

29 вересня 2010 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Ульшиній І.А.

позивача ОСОБА_1

свідків ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ордо Василівської сільської ради, третя особа Софіївська державна нотаріальна контора про визнання права на спадщину на земельну ділянку , -

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 грудня 2001 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263 посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі №1808, її чоловік ОСОБА_3 став спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданого Софіївської районною державною адміністрацією та зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0456 19 лютого 1998 року на ім`я померлої в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Росія» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

19 грудня 2001 року відділом Держкомзему у Софіївському районі зроблено запис на зворотній стороні сертифіката на ОСОБА_3 і видано на руки 19 грудня 2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданого Софіївської районною державною адміністрацією та зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0456 19 лютого 1998 року на ім`я померлої ОСОБА_4 , площею 8,41 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68684,76 грн., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №1808.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, 22 липня 2010 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 Софіївської державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай).

Інших спадкоємців за законом та заповітом немає, що підтверджується постановою нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

17 серпня 2010 року позивач подала оголошення в газету «Вісті Софіївщини» про те, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданий Софіївської райдержадміністрацією 19.02.1998 року ОСОБА_3 вважати недійсним.

Викладені обставини підтверджуються довідкою відділу Держкомзему у Софіївському районі, договором оренди земельної ділянки №754 від 01 вересня 2000 року. Довідкою грошової оцінки земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі за №1808.

Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права, у зв`язку із зазначеним, позивач просить в изнати за нею, ОСОБА_1 , право на спадщину права на земельну ділянку, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_3 , що складається із земельної ділянки, площею 8,41 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68684,76 грн., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі за №1808.

Позивач ОСОБА_1 - в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві.

Відповідач Ордо Василівська сільська рада, будучи повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилися, свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, проти позову не заперечують, просять розглянути справу без участі їхнього представника (а.с. 23) .

Третя особа Софіївська державна нотаріальна контора, будучи повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилися, свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили доводи позивача.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено:

17 грудня 2001 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263 посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі №1808 (а.с. 7), її чоловік ОСОБА_3 став спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданого Софіївської районною державною адміністрацією та зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0456 19 лютого 1998 року на ім`я померлої в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Росія» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

19 грудня 2001 року відділом Держкомзему у Софіївському районі зроблено запис на зворотній стороні сертифіката на ОСОБА_3 і видано на руки 19 грудня 2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданого Софіївської районною державною адміністрацією та зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0456 19 лютого 1998 року на ім`я померлої ОСОБА_4 , площею 8,41 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68684,76 грн., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №1808.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, 22 липня 2010 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 Софіївської державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с. 5).

Інших спадкоємців за законом та заповітом немає, що підтверджується постановою нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

17 серпня 2010 року позивач подала оголошення в газету «Вісті Софіївщини» про те, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376856, виданий Софіївської райдержадміністрацією 19.02.1998 року ОСОБА_3 вважати недійсним (а.с. 15).

Викладені обставини підтверджуються довідкою відділу Держкомзему у Софіївському районі, договором оренди земельної ділянки №754 від 01 вересня 2000 року (а.с. 6), довідкою грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 16), свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі за №1808 (а.с. 7).

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 1235 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлого чоловіка ОСОБА_3 за законом.

На підставі ст. 1222 ч. 1 ЦК України / в ред. 2003 р./ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. А спадкодавець за життя отримав такий правовстановлюючий документ свідоцтво про право на спадщину на підставі сертифіката на право на земельну ділянку серії ДП №0376856, виданого 19.02.1998 року, що також підтверджує довідка відділу Держкомзему у Софіївському районі, де відмічено, що площа земельної ділянки становить 8,41 в умовних кадастрових гектарах, а грошова оцінка складає 68684,76 грн. (а.с. 16).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права власності на земельну ділянку.

Згідно Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», а саме п. 3.1 Державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. А пункт 3.2 Інструкції встановив, що Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру. Таким чином, підприємство, наділене повноваженнями щодо виготовлення, складання, видачі, реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. А Софіївська районна державна адміністрація підписує та скріплює своєю печаткою відомості в державному акті на право власності на земельну ділянку.

За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст.60 ЦПК України, позивач довів ту обставину, що вона фактично вступив в управління та володіння спадковим, яке залишилося після смерті чоловіка.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину на земельну ділянку, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_3 , що складається із земельної ділянки, площею 8,41 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68684,76 грн., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕ №235263, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотарільної контори, зареєстрованому в реєстрі за №1808.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Шумська".

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.04.2025 року.

Суддя: Н.О.Кравченко