№ 536/929/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1296182 від 16 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З вищевикладеного вбачається, що позивачка скористалася правом вибору підсудності, передбачене ч.2 ст.28 ЦПК України при подачі позовної заяви, проте відсутні докази на підтвердження того, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні позивачки або підтвердження того, що за станом здоров`я чи з інших поважних причин позивачка позбавлена можливості виїхати до місця проживання відповідача, або відомостей про наявність домовленості щодо розгляду цивільної справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з подружжя.

Окрім того, суд враховує те, що однією з вимог ставиться стягнення аліментів, і вважає за необхідне зазначити наступне. Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивачка вказує, що неповнолітній син постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні, однак всупереч вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України докази на підтвердження даного факту матеріали позовної заяви не містять.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме надати підтвердження того, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні позивачки, а також враховуючи обране позивачкою право вибору підсудності надати докази на підтвердження того, що за станом здоров`я чи з інших поважних причин позивачка позбавлена можливості виїхати до місця проживання відповідача, або відомостей про наявність домовленості щодо розгляду цивільної справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з подружжя.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Також судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 294, 258-261 ЦПК України,-

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Про прийняте рішення повідомити позивачку, направивши копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. С. Река