Справа № 585/1518/24
Номер провадження 2/585/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Цвєлодуб Г.О.,

за участю представника позивача - адвоката Константинова О.Г.

представника 3-ї особи - Бабій І.Г.

секретаря судового засідання - Салій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого як представник позивача звертається адвокат Константинов Олексій Геннадійович, до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Константинов О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період часу з 2008 року по липень 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, періодично проживали разом однією сім`єю, але шлюб між ними не був зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 . Сторони разом не проживають більше 12 років, припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, взагалі втратили будь-який зв`язок. З часу народження дитини ОСОБА_2 нею не займалась, дбав про сина позивач. Позивач самостійно виховує сина ОСОБА_3 , відповідач відсутня у житті дитини, не бере участі у догляді та вихованні сина, самоусунулась від виховання з 2008 року, до школи жодного разу не приходила, шкільним життям та навчанням дитини не цікавилася, у лікувально-профілактичній діяльності дитини участі не приймає. Враховуючи, що відповідач самоусунулась від виховання дитини з 2008 року, не приймає участі у вихованні свого сина, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, є всі законні підстави для позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного, з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. На запитання суду повідомив, що дійсно насьогодні позивач є діючим військовослужбовцем з 2014 року, зараз проходить лікування у м.Києві після бойового поранення. Також пояснив, що ОСОБА_1 подав вказаний позов для забезпечення належним чином прав його сина, який без згоди матері не може виїздити за кордон у навчальних, лікувальних чи інших цілях, не може також знятись із реєстрації у с.Гаї, Роменського району, а місце перебування його матері йому тривалий час не відоме. Не має наміру використовувати рішення суду, у разі задоволення позову, для звільнення із військової служби як батько-одинак.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради у судовому засіданні вважав за необхідне позовні вимоги задовільнити.

Відповідач до суду не з`явилась, проте належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області №68-14/6-16 від 21.02.2024 р. ОСОБА_1 фактично проживає із своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на його повному утриманні.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19 лютого 2024 року, виданого Службою у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, батько самостійно виховує неповнолітнього сина із народження, мати від виховання дитини самоусунулась з 2008 р., між батьком та сином спостерігаються теплі родинні стосунки, для дитини створені належні житлово-побутові умови.

Як вбачається з висновку оцінки потреб сім`ї від 01.03.2024 року, оцінювання проводилось у період з 26.02.2024 року по 01.03.2024 Комунальним закладом "Центр надання соціальних послуг" Монастирищенської міської ради Черкаської області, ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_3 , мати відсутня у житті дитини, не бере участі у догляді та вихованні сина, батько здатний задовольняти потреби дитини, його батьківський потенціал - належний.

Згідно довідки-характеристики № 77-14/6-16 від 01.03.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради Черкаської області, ОСОБА_1 - військовослужбовець ЗСУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період фактичного проживання щодо стосунків в родині та сусідами скарг не поступало, соціально-побутові умови проживання хороші, ОСОБА_1 зарекомендував себе як привітний, дружелюбний громадянин, який сам, без участі матері, виховує свого неповнолітнього сина. Мати неповнолітнього ніколи не зверталася в старостат, по питанню його проживання та навчання.

Відповідно до характеристики № 66 від 01.03.2024 року, виданої директором школи І-ІІІ ступенів №306 Деснянського району міста Києва, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в школі з 2015 року, зарекомендував себе працелюбний, уважний і відповідальний учень. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню та навчанню дитини, бере активну участь в житті школи та класу, є учасником бойових дій. Зі слів класних керівників, мати, ОСОБА_2 , у школу жодного разу не приходила, шкільним життям та навчанням не цікавилась.

Як вбачається з висновку практичного психолога про проведення бесіди з ОСОБА_3 про його ставлення до батьків № 05-23/21 від 07.03.2024 зі слів ОСОБА_3 було з`ясовано, що він з моменту свого народження проживає з татом, про біологічну матір хлопець відгукується негативно, за свої 15 років він її жодного разу не бачив і зустрічатись не має бажання, з особливою теплотою говорить про бабусю, має з нею сильний емоційний зв`язок, тато є для нього авторитетом, підтримкою і прикладом в усьому, він мріє, щоб швидше закінчилась війна і їхня сім`я була разом - він, батько та бабуся, на даний час батько служить в ЗСУ.

Княжекриницьким ліцеєм Монастирищенської міської ради Черкаської області було надано характеристику від 26.02.2025, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у вказаному ліцеї з 01.09.2023 року, зарекомендував себе як працелюбний, уважний і відповідальний учень, бабуся і тато систематично цікавляться успіхами дитини, приділяють належну увагу навчанню та вихованню.

08.03.2024 року мешканцями будинку АДРЕСА_2 , та голова правління Житлово-будівельного кооперативу «Зв`язківець-1» було складено акт, відповідно до якого було зазначено, що з серпня 2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завжди самостійно займався вихованням своєї дитини, дитина завжди була охайна, за їхніми спостереженнями дитина не була помічена ні разу з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ні на гральному майданчику, а ні на прогулянках до найближчого магазину, а ні у ліфті будинку, а ні на сходовому майданчику, а ні з дитячою каляскою.

Відповідно до довідки № 3 від 11.03.2024 р., виданої КНП "Монастирищенський центр первинної медико-санітарної допомоги" Монастирищенської міської ради Черкаської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря, за період перебування на "Д" обліку за медичною допомогою звертався у супроводі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати у лікувально-профілактичній діяльності дитини участі не приймає.

Згідно довідки Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області № 24 від 11.03.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., яка згідно реєстру територіальної громади Хмелівської сільської ради Роменського району зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але за даними власника житлового будинку, зокрема матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6., її дочка не проживає з весни 2009 року і на даний час місце проживання, перебування даної особи невідомо. За даними сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., була позбавлена батьківських прав у 2013 році згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі № 585/167/13-ц відносно старшого сина ОСОБА_6 , 2005 р.н., опікун бабуся - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6., по теперішній час.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 25 лютого 2025 року № 41, враховуючи умисне свідоме систематичне ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язків, передбачених законодавством, щодо забезпечення належного утримання, навчання та виховання неповнолітнього сина, з метою забезпечення реалізації прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що він взагалі матері не знає, не знає її прізвища та ім`я, ніколи її не бачив, піклувався завжди про нього батько та бабуся, до початку повномаштабного вторгнення рф вони родиною (він, батько та бабуся) жили в м. Києві, ходив там до школи, коли розпочалась війна переїхали до села, коли закінчив школу, пішов навчатись до коледжу. Поки батько служить у ЗСУ він проживає разом із бабусею у с.Новосілка Черкаської області, у коледжі навчається дистанційно, коли батько отримує відпустку, то живе із ним у м.Києві.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2008 року, з находження сина ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, про свою дитину не піклується, батько постійно піклується про сина, виховує його, створив всі належні умови для його проживання, що свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідачки на активну участь у формуванні життя своєї дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Приймаючи рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 , суд бере до уваги як доказ також висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки такий висновок ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками, враховує всі докази в сукупності.

Враховуючи те, що наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню, утриманню свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , не піклується про нього, не проявляє до нього щонайменшої материнської турботи, зацікавленості у його долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, крім того вже позбавлена батьківських прав відносно іншого сина, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

На підставі положень ст. ст.164, 165, 166 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1 211(одна тисяча двідсі одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 11 квітня 2025 року або за відповідним номером справи у ЄДРСР чи електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ