Справа № 496/5070/24
Провадження № 2-п/496/19/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., вивчивши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бардука Віктора Іордановича про перегляд заочного рішення та поновлення строку, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду з вказаною вище заявою, просить скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.11.2024 року у справі № 496/5070/24, яким були задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Процесуальна дія з внесення на розгляд суду заяви про перегляд заочного рішення мала бути вчинена в строк, визначений процесуальним законом, а саме ч. 2 ст. 284 ЦПК України, якою встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

При цьому, ч. 3 ст. 284 ЦПК України визначає, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З аналізу конструкції вказаної норми процесуального закону в системному зв`язку з ч. 2 ст.284 ЦПК України слідує, що відповідач має право подати заяву на перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, разом з тим, якщо така процесуальна дія з подання заяви у вказаний строк не відбулась, такий відповідач набуває права на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Тобто, в розмінні процесуального закону, якщо подання заяви про перегляд заочного рішення суду не відбулось у строк, що передбачений ч.2 ст.284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду в будь якому випадку вважається пропущеним.

Разом з тим, процесуальний закон в такому випадку надає відповідачу у справі право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Представник заявника надав до заяви про перегляд заочного рішення клопотання про поновлення процесуальних строків, у якому посилається про те, що про наявність зазначеного заочного рішення ОСОБА_1 дізнався 29.03.2025 року з державного мобільного застосунку «Дія», на який ОСОБА_1 отримав відомості про відкриття виконавчого провадження. З самим заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.11.2024 року, представник ОСОБА_1 був ознайомлений 01.04.2025 року разом з ознайомленням з матеріалами справи, у зв`язку із чим, просить поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення.

Водночас, з матеріалів справи №496/5070/24 вбачається, що заочне рішення, про перегляд якого звернувся відповідач, ухвалене 04.11.2024 року, вступна та резолютивна частина, повний текст рішення виготовлено 22.11.2024 року, тобто посилання заявника про те, що він лише 29.03.2025 року із застосунку «Дія» дізнався про зазначене рішення нічим не підтверджено, оскільки з 22.11.2024 року, з моменту виготовлення повного тексту рішення, пройшов значний проміжок часу, за який відповідач міг бути обізнаним про прийняте рішення, також заочне рішення суду внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, що також може відображатись в застосунку «Дія», тобто заява про перегляд заочного рішення подана лише 07.04.2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України.

Враховуючи те, що заявником пропущено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення і клопотання про поновлення строку не містить жодних поважних причин пропуску цього строку, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, а саме те, що відповідачу стало відомо про зазначене рішення лише 29.03.2025 року, нічим не підтверджено та необґрунтовано, а також відсутні відповідні докази.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

На підставі ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що заява про поновлення строків на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду не містить доказів поважності пропуску строків звернення, тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 126 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення від 04.11.2024 року у цивільній справі №496/5070/24 залишити без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 126, 127, ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бардук Віктора Іордановича про поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бардука Віктора Іордановича про перегляд заочного рішення від 04.11.2024 року - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Горяєв