Провадження №2-о/760/79/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Зеленчуку М.М.

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника, адвоката Сторожук С.С.,

представника Міністерства оборони України - Куртмоллаєва А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною заявою та просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 в період часу з 11.10.2013 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця свої вимоги обґрунтовує тим, що ще з 2012 вона проживали однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . У період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ними не виникало, вони не вбачали в цьому необхідності. Жили добре та щасливо, між подружжям було повне взаєморозуміння, вони піклувалися один про одного.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30.09.2013 у справі №755/19565/13-ц було розірвано попередній шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 12.12.2003 в відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2116. Рішення набрало законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, апеляційна скарга не подавалась.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1036 від 05.12.2006.

Заявниця стверджує, що проживала з ОСОБА_4 з 2012 року, коли він ще офіційно перебував у шлюбі, оскільки шлюб ОСОБА_4 носив формальний характер. Згідно вищезазначеного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30.09.2013 суд встановив, що ще з грудня 2010 року між сторонами ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) припинені шлюбні відносини, спільне господарство велося.

З огляду на вищезазначене, заявниця вважає рахувати період коли заявниця та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу, з моменту набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_4 , тобто з 11.10.2013.

У відповідний період, ні заявниця, ні ОСОБА_4 з іншими особами у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Заявниця та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю у квартирі матері чоловіка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала спільна дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також син ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка Заявниці - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, на вихідні і канікули до них приїздили дочка заявниці - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_4 ще в 2015-2016 роках брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

В 2022, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, проходив службу в лавах Збройних Сил України.

28.05.2022 ОСОБА_1 повідомлено, що її цивільний чоловік, стрілець-снайпер механізованого взводу механічної роти механізованого батальйону, солдат ОСОБА_4 , 1975 р.н. загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , захищаючи волю та незалежність України смертю хоробрих. Загинув внаслідок вибухової травми, внаслідок військових дій у селищі Новолуганське Бахмутського району Донецької області.

Впродовж усього часу спільного проживання, по день смерті ОСОБА_4 вони жили як одна сім`я, виховували спільну дитину, піклувались про дітей від попередніх шлюбів, спільно займались побутом, спільно вирішували питання життєзабезпечення їхньої сім`ї, витрачаючи кошти на спільні цілі, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події.

Проживаючи разом, вони турбувалися та піклувалися один про одного, як це притаманно чоловіку та дружині.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли у них народився син - ОСОБА_7 , безсумнівно, з того моменту вони вважали себе не лише чоловіком та дружиною, а й батьками їхнього спільного сина. Кожен з них брав активну участь в житті та вихованні сина, як це належить батькам дитини.

Під час перебування чоловіка в зоні бойових дій в 2022 році, заявниця постійно підтримувала з ним зв`язок, спілкувалися за допомогою месенджеру. У них були близькі та довірливі стосунки, як чоловіка та дружини, що підтверджується змістом листувань, а також зображенням фотографій. Вони продовжували турбуватися один про одного, чоловік цікавився сином, життям сина та дружини, котра з дітьми була змушена евакуюватись за кордон.

Заявниця вважає, що встановлення факту надасть їй змогу в подальшому реалізовувати відповідні соціально-економічні права, а також для отримання інших, передбачених законодавством України, гарантій, що пов`язані з відповідним статусом і вирішувати ряд питань побутового характеру, зокрема: отримувати відповідні соціальні виплати, пенсійні виплати, пільги, субсидії, допомогу від держави тощо, як члена сім`ї (дружини) загиблого захисника.

Крім того заявниця зазначає, що встановлення факу проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно для вжиття заходів щодо подальшої реалізації права на отримання грошової компенсації (допомоги) у зв`язку із смертю чоловіка - ОСОБА_4 , який загинув захищаючи волю та незалежність України смертю хоробрих, а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 справу передано у провадження судді Кушнір С.І.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 08.09.2023 закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2024 скасовано ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2023 та справу направлено до суду першої інстсанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 справу передано у провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.04.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою від 03.06.2024 до розгляду справи залучено заінтересовану особу Міністерство оборони України.

25.11.2024 від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення в яких вказано, про відсутність правової підстави для задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, оскільки заявник не підтвердила вказагне належними та допустимими доказами та відсутні правові підстави для задоволення вищевказаних вимог. Посилання в заяві на докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних пра та обов`язків подружжя, набуття майна, тощо.

Також вказує, що показання свідків зі сторони позивача на підтвердження того, що сторони проживали однією сім?єю у вказаний період не слід брати до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

У матеріалах справи не вбачається наявність у заявника із померлим спільної реєстрації та відсутність доказів спільного проживання за однією адресою.

Будь яких доказів, що майно було придбано на спільні кошти заявник не надала.

Сам по собі факт перебування заявника з ОСОБА_4 у близьких стосунках, не може свідчити про те, що особи проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявнику необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, придбання майна в інтересах сім`ї.

Доводи заявника обмежуються лише констатацією факту проживання однією сім`єю без реєстрацї шлюбу та піклування про спільну дитину - ОСОБА_7 .

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання коштів на рахунок заявника, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних продружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.

Вказує, що заявником не надано доказів на підтвердження відсутності її та померлого у зареєстрованому шлюбу.

Окрім того зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

Визнання права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до діючого законодавства України, відноситься до повноважень Міністерства оборони України.

Рішення суду в даній справі фактично вирішуватиме питання про права та обов?язки

Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги, що в свою чергу свідчить про наявність предмету спору, а саме страхових виплат і права на ці виплати, відтак просить відмовити у задоволенні заяви.

14.02.2025 від представника заявниці надійшли пояснення, з урахуванням пояснень наданих Міністерством оборони України, в яких вказано на спростування пояснень та доводів Міністерства оборони України матеріалами справи, а саме долученими заявником належними та допустимими доказами.

Також вказує, що пояснення Міністерства оборони України жодним чином не спростовують доводи та докази надані заявником до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заявник не погоджується повністю з поясненнями Міністерства оборони України, у зв`язку з їх необгрунтованістю, надуманістю та недоведеністю.

Протокольною ухвалою від 20.02.2025 до розгляду справи залучено заінтересованих осіб синів ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 підтримали доводи, викладені в заяві та просили задовольнити вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Міністерства оборони України - Куртмоллаєв А.Е. просив відмовити у задоволенні заяви.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явивилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, враховуючи заперечення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, пояснення свідків, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У даній справі розглядається питання щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявнику необхідне для вчинення процесуальних дій, відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї і фактичної дружини ОСОБА_4 , а також створить належні умови для безперешкодного здійснення своїх особистих прав як дружини загиблого захисника України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жітки без шлюбу.

Згідно з приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судовим розглядом встановлено, що 05.12.2006 розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №1036.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2013 у справі

№755/19565/13 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 12.12.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2116.

Доказів перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в іншому зареєстрованому шлюбі в період 11.10.2013 - 27.05.2022 суду не надано.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у справі №760/10718/22 встарновлено факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З виданого повторно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.02.2024, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 , актовий запис №411, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що 02.06.2022 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства костиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №11584.

28.05.2022 ТВО начальника штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_4

ОСОБА_1 надіслано повідомлення про смерть її цивільного чоловіка, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_4 , 1975 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , захищаючи волю та незалежність України, смертю хоробрих.

Це додатково свідчить про те, що повідомляючи ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_4 , відомості про останню у військовій частині значились саме як про цивільну дружину загиблого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він був сусідом ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (заявниці) та був свідком того, що завниця та ОСОБА_13 проживали разом в кв. АДРЕСА_2 , мають спільного сина. Із заявницею свідок познайомився в 2012 році, на той момент заявниця та ОСОБА_13 вже проживали разом. В ОСОБА_13 та заявниці були дуже гарні відносини та свідок сприймав останніх як сім`ю. Свідку не було відомо, що останні не перебували у шлюбі. Свідок підтвердив, що бачив як останні спільно здійснювали побутові покупки в магазинах, на базарах, жили як звичайна сім`я. Із ОСОБА_13 у свідка були приятельські відносини та останній періодично перебував у квартирі ОСОБА_13 . ОСОБА_14 перестала проживати в квартирі, коли ОСОБА_13 вступив на військову службу в 2015. Потім вони проживали разом коли ОСОБА_13 повернувся із АТО та проживали до моменту поки ОСОБА_13 не вступив на військову службу в 2022 році. Коли саме ОСОБА_14 перестала проживати у квартирі ОСОБА_13 свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона є дочкою заявниці та вона, разом з мамою (заявницею) проживала разом з покійним відчимом ( ОСОБА_13 ) та покійною бабусею ( ОСОБА_15 ) за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_16 (заявниця) та ОСОБА_13 проживали разом орієнтовно з 2014 - 2015 року, тоді і вона разом з матір`ю приїхала та ходила до школи, разом з ними проживав син ОСОБА_17 . Взаємовідносини між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були дуже сімейними, вони разом готували, разом забирали її зі школи, їздили на шашлики, їздили відпочивати, були дуже сімейною парою та любили один одного. Свідок іноді називала ОСОБА_13 татом. На момент коли ОСОБА_14 була вагітною свідок проживала разом з ними. На момент народження у заявниці та ОСОБА_13 спільної дитини ( ОСОБА_13 ) вона допомагала у здійсненні догляду за дитиною. Заявниця часто відвідувала лікарню, а утримував сім`ю та працював - відчим ОСОБА_13 . Іноді, на вихідні, до заявниці ОСОБА_14 , покійного відчима ОСОБА_13 , їх спільного сина - ОСОБА_13 , свідка, сина ОСОБА_13 від попереднього шлюбу - ОСОБА_18 приїздили: ще один син від попереднього шлюбу ОСОБА_13 - ОСОБА_19 та дочка ОСОБА_14 від іншого шлюбу - ОСОБА_20 . Свідок проживала в квартирі по АДРЕСА_3 до моменту зміни школи, до 2017 року. Щодо участі утримання квартири по АДРЕСА_3 свідок бачила, як ОСОБА_13 здійснює дрібний ремонт. Заявниця разом з ОСОБА_13 спільно купували продукти харчування, дитячі речі, іграшки. Ставлення ОСОБА_13 до свідка було як до дочки. Свідок підтвердила, що ОСОБА_13 фінансово допомагав заявниці під початку повномаштабного вторгнення та виїзду заявниці на евакуацію за межі території України. Зазначає, що не цікавилася тим як заявниця та ОСОБА_13 вели спільний бюджет. Стосунки між заявницею та ОСОБА_13 характеризує як теплі, сімейні, стверджує, що останні любили один одного. На період повномаштабного вторгнення та вступу ОСОБА_13 на військову службу стосунки між заяницею та ОСОБА_13 були такими, які притаманні подружжю.

Свідок ОСОБА_21 повідомила, що знайома із заявницею давно та є подругою останньої. Свідок повідомила, що в період перебування ОСОБА_13 в АТО заявниця покликала її в гості у їх спільне із ОСОБА_13 житло по вул. Миропільській орієнтовно в 2015 році. Там було п`ятеро дітей: двоє його синів, двоє її дітей та їх спільний син, який вже ходив. Всі діти дружили та була тепла атмосфера. ОСОБА_14 при свідку спілкувалась із ОСОБА_13 по телефону. Про взаємовідносини між заявницею та ОСОБА_13 свідку відомо орієнтовно з 2012-2013 року. Відношення ОСОБА_13 до сина ОСОБА_13 було дуже теплим. Хто утримував сім`ю свідку не відомо, знає, що обоє працювали. Про спільний бюджет та ведення спільного господарства свідку не відомо. Проте бачила, що ОСОБА_14 давала гроші дітям, які спільно ходили в магазин. Стосунки між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 характеризує, як романтичні, сімейні. Підтвердила, що відносини між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були притаманні подружжю.

Свідок ОСОБА_22 повідомив, що він знає ОСОБА_14 , яка є його кумою, з 2012 року. З ОСОБА_14 його познайомив ОСОБА_13 , який є його товаришем та кумом, оскільки є хрещеним батьком спільного сина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - ОСОБА_13 . Під час знайомства свідка з ОСОБА_14 орієнтовно в 2012 році ОСОБА_13 представив її йому дружиною. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 свідок бачив за різних обставин та досить часто. Взаємовідносини між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 свідок охарактеризував як сімейні. Свідок знав, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не були офіційно одружені та знав, що ОСОБА_13 планував офіційно одружитися з ОСОБА_14 . ОСОБА_14 та ОСОБА_13 проживали разом з другої половини 2012 року у квартирі по АДРЕСА_3 , з ними проживало дві дочки ОСОБА_14 , пізніше також син ОСОБА_23 - ОСОБА_19 . ОСОБА_13 добре ставився до ОСОБА_14 під час вагітності останньої та дуже радів народженню дитини. Родину утримував ОСОБА_13 . У квартирі по АДРЕСА_3 свідок бував по-різному: від 1-2 разів на тижденнь до 1-2 разів на місяць. Ремонт в помешканні робив ОСОБА_13 , ОСОБА_14 також приймала участь. Покупки повсякденного споживання робилися ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , робилися спільно. Після вступу ОСОБА_13 на військову службу в 2022 році останній повідомляв свідка про те, що фінансово допомагає ОСОБА_24 . Стосунки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 характеризує як стосунки чоловіка та дружини.

Згідно досліджених в судовому засіданні виписок з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ КБ "Приватбанк" від 12.08.2022, ОСОБА_4 у березні-травні 2022 року неодноразово перераховував заявниці грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо оцінки усіх зазначених доказів в їх свукупності, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти Україци» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), згідно якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не простованих презумпцій щодо фактів.

Так, надані заявницею докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов?язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним.

Доводи заявника щодо спільного проживання та ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету із померлим чоловіком знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи.

Доводи представника заінтересованої особи про те, що заявником не було надано доказів про відсутність зареєстрованих шлюбів у заявника та померлого спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та, зокрема, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №1036 та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року у справі №755/19565/13.

Доводи представника заінтересованої особи про те, що заявником не було надано доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами свідків, фотознімками, перепискою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , грошовими переказами.

Доводи заінтересованої особи щодо того, що рішення в даній справі фактично вирішує питання про права та обов`язки Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги, що в свою чергу свідчать про наявність предмету спору, а саме страхових виплат і права на ці виплати не знайшли свого підтвердженя в ході судового розгляду. Судом не було встановлено, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право.

Сам факт незгоди представника заінтересованої особи із доводами заявниці не свідчить про наявність спору про право.

Суд приймає доводи заявниці та доходить обгрунтованого висновку, що заяник доводить належними та допустимими доказами, що перебувала тривалий час у фактичних шлюбних віносинах із ОСОБА_4 , з яким вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права та обов`язки, піклуючись один про одного, разом виховували народжену у них малолітню дитину, а також виховували, допомагали та піклувались про дітей від попередніх шлюбів, кожного із них.

Окрім того суд враховує, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить із наступного.

Як зазначено у ч. 2 ст. 3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Подружжя вважається сім?єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв?язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім?ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов?язкової ознаки сім?ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім?я розглядається як соціальний інститут і, водночас, як союз конкретних осіб. Сім?я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки, що й є ознаками сім?ї. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 справі №1-8/99 (про офіційне тлумачення терміну «член сім?ї») визначає, що членами сім?ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав?язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «... поняття сім?ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв?язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У справі «Джонстон проти Ірландії» було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім?ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв?язок існує поза шлюбом. Для встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить шановний суд Заявниця, породжує юридичні наслідки, про що було зазначено з початку цієї заяви, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факу не пов?язується з наступним вирішенням спору про право, вважаємо, що наявні усі підстави для задоволення цієї заяви та встановлення факту спільного проживання.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст.315 ЦПК України, не є вичерпним.

Зазначені висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18).

Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судом цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 квітня 2024 року у справі №560/17953/21.

Суд враховує, що встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для реалізації соціально-економічних прав, а також для отримання інших, передбачених законодавством України, гарантій, що пов`язані з відповідним статусом і вирішення ряду питань побутового характеру, зокрема: отримувати відповідні соціальні виплати, пенсійні виплати, пільги, субсидії, допомогу від держави тощо, як члена сім`ї (дружини) загиблого захисника, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 11.10.2013 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом верховенства права та оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 11 жовтня 2013 року до 27 травня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А Усатова