Провадження № 22-ц/802/473/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення із актового запису відомостей про батька дитини, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_1 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 05 грудня 2024 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Позовна вимога обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в Республіці Польща народилась дочка ОСОБА_4 . У 2024 році вона (матір дитини) повернулася в Україну, а відповідач (батько дитини) залишився проживати в Республіці Польща. У жовтні 2023 року медичною лабораторією «Ескулаб» проведено молекулярно-генетичне дослідження на предмет батьківства ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_4 . Зідно з результатами дослідження, імовірність біологічного батьківства ОСОБА_5 становить 99,99996%. У свідоцтві про народження дитини зазначені недостовірні відомості що батьком дитини є ОСОБА_3 . Виключити із актового запису № 1217011/00/AU/2023/935674 зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Закопане Малопольського воєводства Республіки Польща про батька ОСОБА_3 як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків в частині, що мати не довела своє право на позов. Жодною нормою права не заборонено матері звертатися із таким позовом. При зверненні до суду з цим позовом керувалася частиною другою статті 136 СК України. Крім того, суд не дослідив і не надав оцінку результату молекулярно-генетичного дослідження. Просила скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року та постановити нове, яким виключити з актового запису № 1217011/00/AU/2023/935674 зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Закопане Малопольського воєводства Республіки Польща про батька ОСОБА_3 як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання повернулася до Волинського апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У зв`язку із вищенаведеним, відповідач належно повідомлений судом апеляційної інстанції про час та місце розгляду справи, і його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення її без задоволення.

Судом першої інстанції з повної копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (номер акту № 1217011/00/AU/2023/935674), виданого 23 лютого 2023 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Закопане Малопольського воєводства Республіки Польща, встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Закопане, Польща. Батьком дитини зазначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце народження м. Луцьк), матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце народження м. Луцьк). Ім`я та прізвище особи, яка повідомила про народження дитини: ОСОБА_8 .

Позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , дитина ОСОБА_4 є громадянами України.

Згідно з Результатом молекулярно-генетичного дослідження від 04 жовтня 2023 року батьківство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо дитини ОСОБА_4 не виключене; імовірність того, що ОСОБА_5 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 становить 99,99996 %. З імовірністю 99,999996% вищезгаданий батько є біологічним батьком дитини.

Відомості про те, що дитина ОСОБА_4 народжена в шлюбі судом не встановлено. Відомості про перебування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в шлюбі (шлюбах з третіми особами відсутні).

За вимогами частини першої статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Частина перша статті 55 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до частини другої статті 28 Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного між Україною і Республікою Польща 24 травня 1993 року, встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини.

Відповідно до статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Стаття 136 СК України регламентує порядок оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини.

Так, частиною першою цієї статті встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

За частиною другою цієї статті, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно з частинами третьою шостою вищевказаної статті, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно з вимогами статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження,складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Дитина, яка народилася на території Республіки Польща, отримує свідоцтво про народження. Правила реєстрації народження в Республіці Польща для громадян України є такими ж, як і для громадян Республіки Польща. Реєстрація народження відбувається у відділі РАЦС, який знаходиться у міському або ґмінному управлінні, за місцем народження дитини (стаття 14 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану» (Ustawa z dnia 28 listopada 2014 r. Prawo o aktach stanu cywilnego, розміщений на Головній сторінці Сейму Республіки Польща (ISAP).

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 57 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану» про народження повідомляє мати або батько дитини, які мають повну дієздатність. Реєстрація народження оформляється протоколом, який підписується особою, яка повідомляє, та керівником відділу реєстрації актів цивільного стану.

За частиною першою статті 61 вищевказаного Закону у разі відсутності презумпції, що чоловік матері дитини є батьком дитини, дані про батька вносяться до свідоцтва про народження у разі визнання батьківства або встановлення батьківства судом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону, якщо визнання батьківства відбулося до народження дитини або до складання актового запису про народження або якщо визнання батьківства відбувається при складанні актового запису про народження, свідоцтво про народження складається як на дитину, яка вважається дитиною чоловіка матері.

У справі, що переглядається, позивач та відповідач у шлюбі між собою на час народження дитини не перебували. Відомості про перебування кожного з них зокрема в шлюбі (шлюбах) з третіми особами в матеріалах справи відсутні.

Одночасно із цим, згідно з пунктом 3 повної копії свідоцтва про народження дитини, саме відповідач ОСОБА_7 звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Закопане Малопольського воєводства Республіки Польща із повідомленням про народження дитини і саме відповідача було записано батьком дитини, надано їй прізвище батька.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не перебуваючи у шлюбі з позивачем ОСОБА_2 визнав своє батьківство новонародженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку, встановленому законодавством Республіки Польща на час складання запису про народження дитини та видачі свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувся до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану із повідомленням про народження дитини і його було записано батьком дитини у порядку, встановлено статтями 57, 61 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану», свідоцтво про народження ОСОБА_4 було складене як на дитину, яка вважається дитиною чоловіка матері за правилами частини першої статті 65 зазначеного Закону.

У зв`язку із тим, відповідач ОСОБА_3 є таким, що звертався із заявою про визнання батьківства після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану, він вважається таким, що записаний батьком дитини відповідно до правил, установлених статтею 126 СК України.

Представником позивача здійснене хибне тлумачення норми частини другої статті 136 СК України про наявність у матері дитини права на пред`явлення позову про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, оскільки ним було залишено поза увагою як норму частини першої, так і зміст статті у цілому.

Частина друга статті 136 СК України («Оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини») передбачає повноваження суду ухвалити рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Право на звернення до суду із позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, згідно з частиною першою статті 136 СК України, наділена особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу.

У справі, що переглядається, таким правом наділений саме відповідач ОСОБА_3 , оскільки він записаний батьком дитини відповідно до статті 126 СК України.

Сімейне законодавство не передбачає можливості оспорювання жінкою батьківства того чоловіка, який записаний батьком дитини, якщо такий запис було вчинено за спільною заявою матері дитини та чоловіка, який на час народження дитини визнавав своє батьківство. Саме по собі бажання позивачки змінити відомості щодо батька дитини в актовому записі про народження дитини, зазначивши відомості про батька дитини відповідно до статті 135 СК України не може бути підставою для задоволення позову. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. При цьому, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 554/6467/16-ц, від 19 січня 2022 року у справі № 477/267/20, від 01 травня 2023 року у справі № 753/7593/21).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не звертався із вимогами про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини. Немає даних про те, що ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_4 (висновку молекулярно-генетичої експертизи на предмет батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 ).

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що інша особа подавала заяву про своє батьківство стосовно дитини ОСОБА_4 . Особа, зазначена в результатах лабораторного дослідження від 04 жовтня 2023 року, - ОСОБА_5 не заявляв про своє батьківство, не є учасником цієї справи, а тому суд не робить висновків щодо його батьківства відносно дитини ОСОБА_4 .

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (відсутність права на звернення до суду з позовом) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21).

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року в справі № 990/150/23 зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Виключення відомостей про батька дитини є способом захисту, спрямованим саме на захист інтересів дитини. Виключення таких відомостей з актового запису про народження дитини без подання іншою особою заяви про своє батьківство порушує стабільність умов життя дитини, має ризиком створення ситуації, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини, що не відповідає завданню цивільного судочинства.

Позивач ні в позовній заяві, а ні в апеляційній скарзі не зазначила про те, яким чином її особисті немайнові права, пов`язані із материнством щодо дочки ОСОБА_9 , чи особисті немайнові права самої дитини порушуються відповідачем ОСОБА_3 фактом його реєстрації батьком дитини в актовому записі про її народження, та яким чином виключення запису про нього як про батька дитини сприятиме захисту (відновленню, визнанню) прав та інтересів дитини, в тому числі за умови відсутності інших заяв про визнання батьківства.

Висновок суду першої інстанції про те, що у позивача відсутнє право на пред`явлення позову про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини є правильним, оскільки позивач не є матір`ю, яка оспорює батьківство свого чоловіка (стаття 138 СК України), і не є батьком дитини (стаття 136 СК України).

Рішення ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права, дотриманням норм процесуального права, тому підлягає залишенню без змін. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді