Справа № 308/4761/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Корень В.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 10.07.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики відповідно до ст. 1046 ЦК України, відповідно до якого позивач передав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 800 000 доларів США, що еквівалентно 21 880 000, 00 гривень за середнім курсом комерційних банків України станом на день передання грошових коштів - 10.07.2021 року, а відповідач зобов`язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк до 31 грудня 2024 року.

Зазначає, що відповідно до п. 3 Договору позики від 10.07.2021 року відповідач 1 зобов`язується повернути грошові кошти у іноземній валюті - долар США або у національній валюті - гривня, у розмірі еквівалентному на день повернення з урахуванням індексу інфляції та девальвації національної грошової одиниці України протягом строку цього договору, однак своїх зобов`язань не виконав.

Зауважує, що на момент укладення договору позики ОСОБА_2 перебував і перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , та кошти передавались позичальнику з метою придбання ним та його дружиною нерухомого майна у м. Києві.

Вказує, що ОСОБА_2 , перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3 придбав за позичені кошти в місті Києві наступне нерухоме майно, а саме: машино-місце (гараж) № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; машино-місце (гараж) № НОМЕР_2 розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 придбала з дані кошти таке нерухоме майно в місті Києві: квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; приміщення 3005 (група нежитлових приміщень), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що 05.02.2025року було направлено Лист - вимогу про повернення боргу за договором позики від 10.07.2021 року, в якій висувалась вимога щодо повернення суми боргу за Договором позики від 10.07.2021 року у розмірі 800 000 доларів США або у національній валюті - гривні, у розмірі еквівалентному на день повернення з урахуванням індексу інфляції та девальвації національної грошової одиниці України, протягом 14 днів з моменту отримання даної претензії.

Однак, відповідач 1 відмовив у поверненні боргу підтвердивши те, що на отримані кошти ним та його дружиною ОСОБА_3 була придбана нерухомість в місті Києві на етапі будівництва з метою подальшого перепродажу, та нібито станом на сьогодні відкрито кримінальне провадження, в якому на майно та банківські рахунки родини накладено арешт, а тому фізичної можливості віддати грошові кошти в нього наразі немає і невідомо коли з`явиться.

На сьогодні заборгованість відповідача становить 33 248 000 гривень, що по курсу НБУ станом на 27.03.2025 становить 800 000 доларів США, що є значною сумою для позивача як підприємця, який здійснює господарську діяльність і розраховував на повернення цих коштів для подальшого ведення бізнесу. Відсутність можливості повернення боргу створює фінансові труднощі та ставить під загрозу його підприємницьку діяльність. Наголошує, що він має підстави вважати, що відповідачі можуть вжити заходів щодо відчуження або приховування майна з метою уникнення виконання рішення суду.

За таких обставин, у разі не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому просить суд на нерухоме відповідачів як на об`єкти спільної сумісної власності подружжя, а саме: машино-місце (гараж) № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; машино-місце (гараж) № НОМЕР_2 розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; приміщення 3005 (група нежитлових приміщень), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про накладення арешту на нерухоме майно слід задоволити.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через імовірну зміну статусу спірного майна.

Одночасно, вирішуючи питання зустрічного забезпечення, судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт із забороною вчиняти будь-які юридично значимі дії на машино-місце (гараж) № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; машино-місце (гараж) № НОМЕР_2 розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; приміщення 3005 (група нежитлових приміщень), розташоване за є.дресою: АДРЕСА_1 .

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач (боржник) 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач (боржник) 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалу для виконання надіслати до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе