Справа № 139/207/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Коломійцевої В.І.,

секретаря Слободянюк О.С.,

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Солоненка Б.М.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року адвокат Солоненко Богдан Миколайович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Вимоги заявника мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані в с. Жван Могилів-Подільського району Вінницької області. Заявник є спадкоємцем за законом та заповітом, спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняла вона та її мати - дружина померлого ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Маючи намір оформити спадкове майно, що залишились після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки, а саме, що померлий ОСОБА_5 був її батьком. Тому за захистом своїх прав заявник змушена звернутися до суду та просила встановити вказаний факт.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Солоненко Б.М. заяву підтримали за обставин у ній викладених, просили її задоволити. ОСОБА_1 суду пояснила, що вона є рідною донькою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період коли народився її старший брат та вона батьки проживали у фактичних шлюбних відносинах, тому запис про батька в книзі записів про її народження провели за дошлюбним прізвищем матері « ОСОБА_7 », а по-батькові записали за материною вказівкою.

Заінтересована особи ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, судова повістка з копією ухвали, які направлялися за його зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.49-50).

Представник заінтересованої особи Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, направивши заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, проти встановлення факту не заперечив (а.с.48).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128, ч.3 ст. 211, ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважав можливим, розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жван Могилів-Подільського району Вінницької області помер ОСОБА_5 (а.с.18).

За життя, а саме 28 квітня 2005 року ОСОБА_5 склав заповіт (а.с.30) яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі і все те, на що він за законом матиме право, ощадну книжку № НОМЕР_1 заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.30).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані в с. Жван Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.19-20,21).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до інформації, що зазначена в довідці №7/16 від 14.01.2025 року, виданій старостою Жванського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області (а.с.17), на день смерті спадкодавця разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23), а також дочка - ОСОБА_1 .

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області з заявою про оформлення спадкового майна і отримання свідоцтва про право на спадщину.

Листом №17/01-16 від 30 січня 2025 року приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Доля Т.І. роз`яснила ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили факт родинних відносин, а саме, що померлий ОСОБА_5 був її батьком.

Так, відповідно до витягуз Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, № 6 від 15 жовтня 2024 року (а.с.13-14), відомості про заявницю - як дитину записано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані про матір дитини зазначено як ОСОБА_9 . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), актовий запис №26 складено 02.10.1964 року.

Разом з тим, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 жовтня 1964 року Жванським сільським бюро ЗАГС, прізвище заявниці зазначено як ОСОБА_8 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , і батьками вказані - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 26.10.2021 року Мурованокуриловецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - ОСОБА_6 20 грудня 1969 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09.09.1950 року, Жванською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком був « ОСОБА_11 ».

25 січня 1987 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, зареєстрований Жванською сільською радою народних депутатів Мурованокуриловецького району, актовий запис №2. ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с.15).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожний окремо суду підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 була дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 . Їм про це достеменно відомо, оскільки вони все життя проживають в с.Жван Могилів-Подільського (раніше Мурованокуриловецького) району Вінницької області, де проживала родина померлого. Вони особисто знали як батька заявниці - ОСОБА_5 , та і її матір - ОСОБА_14 . Крім того, свідки повідомили, що в заявниці є рідний брат ОСОБА_4 . За словами свідків, за життя ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою, опікувався нею протягом усього життя, до одруження остання проживала разом з батьками, згодом виїхала, але у 2016 році повернулася до батьків і проживала з ними.

Крім пояснень в судовому засіданні заявника, свідків, та обставина, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були батьком та донькою, у повній мірі доводиться довідкою старости Жванського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області № 7/16 від 14 січня 2025 року, та виписками із погосподарської книги № 2 за 1964-1966, 1967-1970, 1971-1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 та 2021-2025 роки у яких зазначено відомості про наступних осіб та ступінь їх споріднення:

- голова домогосподарства: ОСОБА_10 ( ОСОБА_15 ), 1925 року народження;

- дружина ОСОБА_9 (з 2006 року « ОСОБА_16 »), 1932 року народження, померла 2023 року;

- син ОСОБА_4 , 1958 року народження;

- дочка ОСОБА_8 (з 1967 року - ОСОБА_17 ; а з 1991 року - « ОСОБА_13 »), 1964 року народження (а.с.35-37).

Відповідно до ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з п.15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказано батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12 червня 1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3 ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин».

Згідно з п.п. 6,7 Указу Президії Верховної ради УРСР від 29 липня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР» правила частин другої, третьої статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі №643/12494/16 від 17.06.2020.

Зважаючи на те, що датою народження заявниці є 1964 рік, то факт батьківства може бути встановлений лише в судовому порядку, оскільки особа, яку заявниця вважає своїм батьком вже померла.

Факт батьківства ОСОБА_5 щодо заявниці ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Поясненнями в судовому засіданні заявниці доведено, що встановлення факту родинних відносин їй необхідне для оформлення своїх спадкових прав і що інакше як через суд, вона не зможе захистити свої інтереси спадкоємця.

За таких обставин, суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, має для заявника юридичне значення, а у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві та досліджені у судовому засіданні, а тому заява є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Керуючись п. п. 6, 7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР» від 29.12.1969 , ст.ст. 12, 13, 76, 78, 259, 265, 294, 315- 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису №26 від 02.10.1964 року, складеного виконкомом Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вказавши в графі «батько» - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа 2: Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 42052318, місцезнаходження: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, площа Соборна, 12.

Повне рішення суду складено 15.04.2025 року о 16:00 год.

Суддя: ____________