Справа № 203/2507/25
Провадження № 2-к/0203/3/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись з матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

встановив:

14 квітня 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Білогруда Дмитра Олександровича, звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, відповідно до якої просив визнати на території України рішення Сімейного суду Окружного суду Дюссельдорфа (Федеративна республіка Німеччина) ухвалене у справі про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.01.2006 року Центральним РАГСом м. Дніпра, актовий запис № 9.

Дослідивши матеріали заяви доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно із ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Приписами ч.1 ст.462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Однак, всупереч даній нормі Закону заявником не вказані мотиви щодо необхідності для визнання рішення Сімейного суду Окружного суду Дюссельдорфа (Федеративна республіка Німеччина).

У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до п.5 параграфу 313а. Німецького цивільного процесуального уложення, якщо судове рішення, складене без описової та мотивувальної частин, повинно бути використане закордоном, то відповідно застосовуються положення про доповнення заочних рішень та рішень, прийнятих на підставі визнання вимоги.

Водночас, дослідивши матеріали поданої заяви суддею встановлено, що до матеріалів заяви надано скорочене рішення Сімейного суду Окружного суду Дюссельдорфа (Федеративна республіка Німеччина) без описової та мотивувальної частин.

Згідно з ч.4 ст.466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не вказані мотиви визнання рішення іноземного суду та не додано до заяви рішення Сімейного суду Окружного суду Дюссельдорфа (Федеративна республіка Німеччина) з описовою та мотивувальною частинами, суддя дійшов до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, без розгляду та повернення її разом з документами, що додані до неї, особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.462, 466, 472 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути особі, яка її подавала.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з клопотанням у випадку усунення причин, що стали підставою для залишення клопотання без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання..

Суддя С.В. Єдаменко