Справа № 468/414/25
Провадження № 2/485/257/25
16 квітня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (далі- ТОВ "Таліон Плюс") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №911570035 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та сплати процентів за користування кредитом.
29 жовтня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №МВ-ТП/6, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 24 762,00 грн.
Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 32 212,00 та судові витрати.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Бражук М.О. подала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (вх.№2789/25-вх.від16.04.2025 р).
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", виклик відповідача здійснено також через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав.
За наявності умов, визначених у ч.1ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 25 липня 2024 року ОСОБА_1 було заповнено заявку на отримання грошових коштів в кредит на сайті ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та фінансовий номер телефону, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін./а.с.31/.
В подальшому, 25 липня 2024 року між "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 911570035 (далі Кредитний договір), у формі електронного документу, відповідно до якого Відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 10 000,00 на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом переказу коштів на платіжну картку строком на 5 років, зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с.36-58/.
Порядок укладення Договору, детальна інформація щодо верифікації та створення електронного підпису сторонами визначена в Розділі 4 Кредитного договору.
Договір кредитної лінії №911570035 було підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується розділом 15 Кредитного договору "Реквізити сторін".
Отже, Кредитний договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.
Відповідно до п. 2.1 Договору Товариство зобов`язалося надати Відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - Правила).
Разом з укладанням Кредитного договору ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт" /а.с.32-35/.
Згідно п. 5.1 Кредитного договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-3345, що відбувається не пізніше, ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Відповідно до п.8.1. Кредитного договору, Відповідач за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати Товариству проценти за його користування. Інших витрат позичальника договором не передбачено.
Загальні витрати та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Відповідача і прораховується в порядку, описаному в п.п. 8.3 - 8.7 Договору.
Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору, за Договором застосовується базова процентна ставка, яка складає 547,50 відсотків річних, або 1,50% за кожен день користування кредитом та нараховується за весь період від суми залишку кредиту.
Згідно п.8.5.1. Кредитного договору, за період від дати видачі першого траншу до 24 серпня 2024 року (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 0,69 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 251,85 відсотків річних.
Відповідно до п. 9.1.1.1. Кредитного договору, позивач має право вимагати від відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 9.1.1.7. Кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення Договору.
Згідно п.11.1. Кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.
Таким чином, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії №911570035 від 25 липня 2024 року та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджуються довідкою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", згідно якої товариством на виконання умов Кредитного договору було ініційовано платіжну операцію, та підтвердженням щодо здійснення переказу грошових котшів ТОВ "ПрофітГід" відповідно до договору №ПГ-757 від 06 вересня 2023 року про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів, укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на карту ОСОБА_1 , що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" /а.с.67,68/.
29 жовтня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/6, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором №911570035, боржник ОСОБА_1 /а.с.15-24/.
За пунктом 2.1 Договору, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.4.1 якої наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
Згідно Реєстру прав вимоги від 29 жовтня 2024 року до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №911570035 у розмірі 24 762,00 грн., з яких 10 000,00 заборгованість по основному боргу, 9762,00 грн.- заборгованість по відсоткам, та 5000,00 грн. -заборгованість по іншим нарахуванням.
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було направлено ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги №911570035/29102024/Э від 29 жовтня 2024 року, згідно якого відповідачу повідомленно про перехід права вимоги погашення заборгованості за Кредитним договором до ТОВ "Таліон Плюс" /а.с.69/.
ТОВ "Таліон Плюс" було направлено ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання Договору №ТП/911570035 від 21 січня 2025 року, згідно якого останньому повідомлено про дострокове розірвання Кредитного договору та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 37 212,00 грн. /а.с.69/.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №911570035 від 25 липня 2024 року та розрахунку ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога, заборгованість ОСОБА_1 станом на 02 березня 2025 року (за період з 25 липня 2024 року по 20 січня 2025 року), становить 37 212,00 грн., а саме: заборгованість за основним боргом 10 000,00 грн.; заборгованість по відсотках 22 212,00 грн., неустойка 5000,00 грн. Заборгованість розрахована в межах строку Кредитного договору /а.с.25-30/.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 02 березня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 37 212,00 грн., а саме: заборгованість за основним боргом 10 000,00 грн.; заборгованість по відсотках 22 212,00 грн., неустойка 5000,00 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами у дисконтний період та після його закінчення, іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги 29 жовтня 2024 року, розрахунком заборгованості, складеним ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога". Позивач не заявляв вимог про стягнення неустойки за кредитним договором.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачем належно не виконувались зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами, суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обгрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням "Ліга юридичних технологій та інновацій"; копію акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, датований 30 грудня 2024 року, згідно якого загальна вартість за наданий обсяг послуг у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 5000,00 грн.; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1 042 від 30 грудня 2024 року, згідно якої ТОВ "Таліон Плюс" здійснено перерахування коштів за надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 212,00 грн., з яких 10 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 22 212,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Крім того, оскільки позов задоволено у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 5422,40 грн., з яких 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.4,13,81,141,263-265,268,280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
В задоволенні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 16.04.2025.