06.05.2025 Справа № 363/1234/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Дьоміної О.П., секретаря Ходасевич Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

07.03.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором за №4429604 від 22.04.2021 року у розмірі 19 441,5 грн., а також судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну паничу допомогу у розмірі 4 000 грн. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 22.04.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» відповідачка подала Заявку на отримання кредиту за №4429604. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідачки на офіційному веб-сайті Товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідачка до укладення Договору отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Таким чином, відповідачка уклала Договір про споживчий кредит за №4429604 від 22.04.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5 000 грн. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України, в частині виконання договірних відносин ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 10.08.2021 року, згідно умов Договору відступлення прав вимоги за №06Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором за №4429604 від 22.04.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 19 441,5 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500 грн.; заборгованість за відсотками 14 391,5 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 550 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн. Позивач зазначає, що позичальниця не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий Кредит в строки, передбачені Кредитним договором за №4429604 від 22.04.2021 року.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України - зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.03.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.03.2025 року до суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому остання зазначала, що проти позову заперечує в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтувала тим, що договір про споживчий кредит вона не підписувала, як і не підписувала графік платежів. Жодного доказу про існування веб-сайту, реєстрації її на вказаному, отримання ідентифікатора для підписання електронного кредитного договору позивачем не надано. Крім того, відповідачка вважає, що позовну заяву подано неналежним позивачем до неналежного відповідача, з огляду на наступне. Так, з позову слідує, що 10.01.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги. При цьому, в якості доказів позивач надав бланки додатків до вказаного договору, які хоч і містять печатки сторін та їх підпису, однак належно не заповнені. Таким чином, відповідачка вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази про передачу позивачу права вимоги до неї, як до позичальника, оскільки додатки до договору про відступлення прав вимоги не містять інформації про кредитний договір, за яким передається право вимоги, даних про особу-боржника, суми заборгованості та інших необхідних відомостей для такого виду договорів, а тому такі бланки не можна вважати належними та допустимими доказами по справі. Крім того, позов пред`явлено до неіснуючої людини ОСОБА_2 , а зазначений номер телефону відповідачці ніколи не належав. Також, відповідачка вказала, що можливо вона й отримувала в позику грошові кошти в розмірі 5 000 грн. від ТОВ «МІЛОАН» в 2021 року, однак ці кошти нею повернуті. В зв`язку з війною вона втратила квитанцію про сплату боргу, яку зараз намагається відновити. У відзиві відповідачка зазначила, що 29.04.2022 року вона зареєструвала шлюб внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

08.04.2025 року до суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначено, що укладення спірного кредитного договору здійснювалось в електронній формі, з використання електронного підпису позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, що вказаний позичальником при укладенні договору про споживчий кредит за №4429604 від 22.04.2021 року. Належно до скріншоту преамбули кредитного договору, вбачається, що договір підписаний ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R90946. Передбачений алгоритм дій щодо порядку укладення правочину, зокрема в електронній формі дає підстави вважати, що договір про споживчий кредит за №4429604 від 22.04.2021 року разом з додатками до нього були дійсно підписані з ТОВ «МІЛОАН» саме відповідачкою, а отже матеріали справи містять належні докази укладення такого правочину. Крім того, представник позивача зазначила, що доданий до матеріалів справи договір про відступлення права вимоги, зі сторінки 10 до сторінки 15 носить суто рекомендаційний характер та не становить у даному вигляді доказової бази, оскільки є формами (бланками), які погоджені сторонами даного правочину. Враховуючи, що додаток до договору відступлення права вимоги за №06Т від 10.08.2021 року містить в собі інформацію, щодо великої кількості боржників, що становить таємницю фінансової послуги, то до позовної заяви долучено витяг з додатку до договору про відступлення прав вимоги, що не суперечить вимогам ст. 95 ЦПК України. Крім того, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 кредитний договір та укладений, в подальшому договір про відступлення права грошової вимоги у встановленому порядку недійсним не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Також, представник позивача вказала, що при поданні позовної заяви було допущено технічну описку в написанні по-батькові відповідачки, що не є підставою для неповернення боргу.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, при цьому надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачки в судове засідання не з`явилась, при цьому надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження, суд враховує наявність заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, відповідно до положень ст. 205 ЦК України - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 6 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України - договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України - розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на кредит за №4429604 від 22.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_6 укладено договір про споживчий кредит, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 000 грн., строком на 16 днів (а.с.10, 11, 30-33).

Згідно умов договору комісія за надання кредиту становить 550 грн., яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом 1 000 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатком за №1 до договору про споживчий кредит за №4429604 від 22.04.2021 року є графік платежів (а.с. 34).

Додатком за №2 до договору про споживчий кредит за №4429604 від 22.04.2021 року є паспорт споживчого кредиту за №4429604, яким між сторонами погоджено основні умови кредитування (а.с. 34 (на звороті)-35).

Факт надання ТОВ «МІЛОАН» ОСОБА_6 кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору за №4429604 від 22.04.2021 року підтверджується платіжним дорученням за №44447495 від 22.04.2021 року (а.с.37).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України - за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи фінанс» укладений договір відступлення прав вимоги за №06Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зокрема до і ОСОБА_6 (а.с.19-25).

З витягу з додатку до договору за №06Т від 10.08.2021 року вбачається, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_6 за договором за №4429604 від 22.04.2021 року в сумі 19 441,5 грн. (а.с. 14).

27.09.2023 року ОСОБА_6 направлялась досудова вимога за №-АВ, з пропозицією оплатити заборгованість в розмірі 19 441,5 грн., яка залишена відповідачкою без уваги (а.с. 39).

Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_6 має заборгованість у розмірі 19 441,5 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500 грн., заборгованість за відсотками 14 391,5 грн., заборгованість за комісійними винагородами 550 грн., заборгованість за пенею 0 грн. (а.с. 15-16).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 уклала шлюб, внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 79).

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо тверджень відповідачки в частині того, що вона не укладав кредитний договір:

Так, приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства сторонами (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі за №524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі за №234/7159/20.

Суд звертає увагу, що анкета-заява на кредит містить паспортні дані, РНОКПП відповідачки ОСОБА_1 , її зареєстроване місце проживання. Крім того договір про споживчий кредит за №4429604 має відмітку «підписано одноразовим ідентифікатором R90946». Про те, що зазначені дані не належать відповідачці чи містять помилки, остання суду не повідомляла.

Підписавши кредитний договір шляхом використання електронно-цифрового підпису, відповідачка фактично погодилась із запропонованими кредитодавцем умовами договору, що свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які вони повинні виконувати. З наведених доказів слідує, що відповідачка здійснила відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору. Жодні персональні дані відповідачки не могли б бути відомі позивачу без укладення спірного договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі за №2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

До матеріалів справи відповідачкою не додано доказів щодо спростування презумпції правомірності зазначеного кредитного договору, спірний договір про споживчий кредит недійсним не визнано. А відтак, судом встановлено, що кредитний договір за №4429604 від 22.04.2021 року укладено в електронному вигляді та підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України - сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим, він в силу положень ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачкою доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру наявної заборгованості по кредитному договору не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що позивачем не підтверджено набуття права вимоги до неї, як до позичальниці, оскільки з витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги за №06Т від 10.08.2021 року вбачається, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_6 за договором за №4429604 від 22.04.2021 року в сумі 19 441,5 грн. Станом на момент розгляду справи договір за №06Т від 10.08.2021 року недійсним не визнався.

Таким чином, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих позивачем суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором становить 19 441,5 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500 грн.; заборгованість за відсотками 14 391,5 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 550 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн. та сумнівів у суду не викликає, в той же час доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, відповідачкою суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, у зв`язку із тим, що суд прийшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в розмірі 2 422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає про наступне:

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, додаткову угоду за №4429604 від 19.02.2025 року, детальний опис робіт, акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19.02.2025 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для його зменшення та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, ст. ст. 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) суму заборгованості за кредитним договором за №4429604 від 22.04.2021 року в загальному розмірі 19 441 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок одну) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя О.П. Дьоміна