Справа № 729/634/25
2/729/412/25 р.

У Х В А Л А
16 квітня 2025 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_3 до Державної іпотечної установи, Бобровицької міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Бобровицької міської ради Чернігівської області, Міністерство оборони України, Кабінет Міністрів України про визнання права власності на квартиру,
Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 частині за кожним та звільнити їх від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з приписами ч.1 та ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Як зазначено у ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XX чергового з`їзду суддів України 18 вересня 2024 року, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Наявність обставин, що виключають участь судді у цивільному судочинстві (статті 36-37 ЦПК) у даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб`єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об`єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Говорячи про «суб`єктивну оцінку» суд бере до уваги те, що по-перше, на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (пункт 119 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге, на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (пункт 118 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.
Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.
Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Позивач у справі ОСОБА_1 , яка діє від власного імені та в інтересах малолітніх дітей, працює секретарем судових засідань Бобровицького районного суду Чернігівської області, де займає посаду судді Булига Н.О.
Разом з цим, суддя Булига Н.О. спілкується із позивачкою у справі поза межами Бобровицького районного суду та неодноразово зверталася до неї з особистих питань. Суддя Булига Н.О. має прихильне ставлення до Шутої Н.В., що може в подальшому вплинути на неупередженість судді при ухваленні рішення у справі.
Зважаючи на викладене, з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості судді в процесі розгляду справи, та враховуючи, що у сторін по справі можуть бути сумніви у безсторонності судді, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді під час розгляду справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід та задовольнити його.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву про самовідвід судді Булиги Н.О. - задовольнити.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_3 до Державної іпотечної установи, Бобровицької міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Бобровицької міської ради Чернігівської області, Міністерство оборони України, Кабінет Міністрів України, про визнання права власності на квартиру - передати до канцелярії Бобровицького районного суду Чернігівської області на автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Булига