ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7316/24
Провадження № 2/362/840/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії,
ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості з оплати електричної енергії в розмірі 32 907,00 грн. та понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. Позивач виконує функції постачальника електричної енергії на території Київської області, тобто є постачальником електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам, що знаходиться на території його діяльності. Відповідач є споживачем електричної енергії на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400837263 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції «Побут». Приєднавшись до договору, відповідач взяла на себе зобов`язання здійснювати оплату вартості електричної енергії, однак за спожиту електричну енергію протягом періоду з 02.2022 року по 02.2024 року в повному обсязі сплачено не було. На день звернення до суду з позовом, відповідач не виконала свого обов`язку зі сплати вартості фактично спожитої електричної енергії в розмірі 32 907,00 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 47-48).
В судове засідання представник ТОВ «Київська Обласна ЕК» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.50, 56, 60).
ОСОБА_1 ,яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за місцем можливого проживання, але до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.57, 62-64), та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на сайту «Судова влада» (а.с. 61), правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429.
Отже, починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ "Київська обласна ЕК" виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області.
ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (редакція діє з 01.01.2019 року).
Позивач зазначає, що з ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії, особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 12).
За період з 01.2019 по 07.2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , постачальником передано 115 955 кВт год., про що зазначено в листі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 21.08.2024 (а.с. 18-19).
Відповідно до рахунків за електроенергію за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , споживачем яких зазначено ОСОБА_1 , заборгованість за спожиту електричну енергію становить 32 907,00 грн. (а.с.26-37).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав від 11.09.2024 на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2023. У пункті «відомості про суб`єктів обтяження» зазначено: особа, майно/права якої обтяжується: ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до пункту 13 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до п 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (редакція діє з 01.01.2019 року), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).
Згідно з підпунктом 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Згідно абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Виходячи з положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Як передбачено п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Відповідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В силу вимогстатті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.
Верховний Суд у постанові у справі №607/2611/22 від 22.12.2023 року зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Позивач зазначає, що ним надаються послуги з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем даних послуг є відповідач.
При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 . Відповідач не є власником вказаного нерухомого майна, а тому не є фактичним споживачем послуг за вказаною адресою. Протилежного позивачем доведено не було.
Також позивачем не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії щодо укладення договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Позивачем не доведено належними та допустимими докази, що відповідач отримувала, використовувала та споживала послуги електричної енергії за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року за адресою: АДРЕСА_1
Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, у задоволенні позову по суті відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 610, 634, 714 ЦК України, статтями 12, 13, 77-82, 141, 263, 264-265, 268, 280-282, 352 ЦПК України суд,
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», , адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В; адреса для листування: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 97-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; можливе місце проживання: АДРЕСА_3 .

Текст рішення складено 11.04.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко