Справа № 276/635/25
Провадження по справі 2/276/399/25

У Х В А Л А

17 квітня 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

При вирішені питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що дана заява не підсудна Володарсько-Волинському районному суду Житомирської області.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 статті 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Крім того, відповідно до ч. 10 статті 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

З огляду на зміст позовної заяви, цивільний позов подано до суду за місцем проживання відповідача, яке позивачем зазначено: АДРЕСА_1 . Разом з цим, в матеріалах позовної заяви відсутні фактичні дані, які свідчать про проживання ОСОБА_2 саме за вказаною адресою.

Відповідно до інформації Новоборівської селищної ради від 17.04.2025, яка надана на запит суду, відомості про місце проживання в територіальній громаді відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 16.04.2025 року, ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 - 28.03.2023.

У свою чергу, в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача, станом на час звернення до суду з позовом, а також інформація про місцезнаходження майна відповідача чи постійного його заняття (роботи).

За вищевикладених обставин, належним судом, юрисдикція якого поширюється на адміністративно-територіальний район, в межах якого знаходиться останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд даної справи, є Іваничівський районний суд Волинської області.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Статтею 378 ЦПК України визначено, що прийняття судом рішення з порушенням правил підсудності є підставою для скасування такого рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Частиною 1 статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

З метою дотримання правил підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали цивільної справи за підсудністю до Іваничівський районний суд Волинської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 260, 261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №276/635/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради, направити за підсудністю до Іваничівського районного суду Волинської області.

Копію ухвали направити позивачу - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М.Збаражський