Ухвала

14 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 761/3216/22

провадження № 61-2209ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Ковбасюка Владислава Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича про визнання договору дарування недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року адвокат Ковбасюк В. А. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а саме: докази отримання адвокатом Ковбасюком В. А. копії повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду від 08 травня 2024 року, яка була надіслана йому апеляційним судом 13 травня 2024 року на його офіційну електронну адресу; докази порушення апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, щодо порядку видачі/направлення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду ОСОБА_1 та докази отримання/неотримання ним постанови апеляційного суду від 08 травня 2024 року (довідка із суду щодо видачі/направлення та/або отримання/неотримання копії такої постанови, поштового відділення зв`язку, копії матеріалів справи тощо); надати суду інформацію про ціну позову в частині вимоги майнового характеру (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно вартості спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду), та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного нерухомого майна, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Копія ухвали від 17 березня 2025 року була направлена ОСОБА_1 на адресу, зазначену в касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 , проте відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду 11 квітня 2025 року рекомендоване поштове відправлення № 954 повернулося до Верховного Суду з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Також, копія ухвали від 17 березня 2025 року була надіслана адвокату Ковбасюку В. А. в його електронний кабінет та доставлено до електронного кабінету 19.03.2025 23:45:13, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа.

Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки її недоліки адвокат Ковбасюк В. А. як представник ОСОБА_1 не усунув.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

У відведений судом строк та станом на 14 квітня 2025 року вимоги ухвали представником заявника не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Ковбасюка Владислава Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев