Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

17 квітня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадеження без виклику сторін позовну цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал", знаходиться за адресою:а 49005, вул.Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, м.Дніпро, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ - 43575686 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. Рух справи.

1.1. У січні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із ОСОБА_1 , заборгованість в розмірі 37920,98 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн, оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн.

1.2. 27 січня 2025 року позовна заява надійшла до суду, у цей же день справа розподілення головуючому судді Шакалову А.В.

1.3. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

1.4. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

1.5. Відповідачка не скористалась правом на подання відзиву по справі.

1.6. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

1.7. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

2.Обґрунтування позовних вимог.

2.1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 березня 2023 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №8809, за умовами якого відповідачці надано в кредит грошові кошти в сумі 19501,69 грн, строком на 24 місяці, до 16.03.2023. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість в розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість - 56,0% річних.

2.2. Одночасно з укладенням кредитного договору укладено з ПрАТ «УАСК АСКА-Життя» договір добровільного страхування життя від 24.01.2022, розмір страхового платежу за яким склав 3774,52 грн.

2.3.За весь строк кредитування, клієнт сплатив банку лише 3520,17 грн, останній платіж проведено 16.06.2021.

2.4. У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 37920,98 грн, яка складається з простроченого кредиту в сумі 18711,80 грн та комісій 19209,18 грн.

2.5. 11.04.2024 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Санфорд Капітал" укладено договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого останньому відступлене право вимоги за кредитними договорами.

2.6. Згідно з реєстром боржників та акта приймання-передачі прав вимоги, фактор набув право вимоги в тому числі й до ОСОБА_1 .

2.7. Всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ "Санфорд Капітал" права грошової вимоги, здійснювалися безпосередньо АТ "Банк Кредит Дніпро" станом на день відступлення права вимоги - 11.04.2024. ТОВ "Санфорд Капітал" не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Обставини справи встановлені судом.

1.1. Судом встановлено, що 16.03.2021 ОСОБА_1 підписала заяву-згоду № 1162849 про приєднання до універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб в АТ "Банк Кредит Дніпро", в якій зазначено, що клієнт, шляхом підписання цієї заяви, відповідно до ст. 642 ЦК України, акцептує публічну пропозицію банку на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб в АТ "Банк Кредит Дніпро" (УДБО) зі змінами та доповненнями, яка розміщена на вебсайт банку і беззастережно приєднується до умов УДБО, та в повному обсязі, з урахуванням надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням змін і доповнень), та погодився з тим, що може обирати будь-які послуги, передбачені УДБО. Клієнт підписанням зазначеної заяви підтвердив, що до моменту підписання цієї заяви він ознайомився та згодний з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua і тарифами. Також клієнт підтвердив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни й доповнення, які будуть вноситися в УДБО.

1.2. 16.03.2023 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8809, згідно з умовами якого та паспорта споживчого кредиту, відповідачці на споживчі потреби надано кредит готівкою в сумі 19501,69 грн, строком 24 місяців, кінцева дата повернення кредиту - 16.03.2023. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних та в розмірі 56% річних за прострочену заборгованість. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 24.01.2022 по 23.11.2022 - 4% від суми кредиту, з 24.11.2022 по 23.08.2023 - 3% від суми кредиту, з 24.08.2023 по 23.05.2024 - 1,75% від суми кредиту, з 24.05.2024 по 24.01.2025 - 1% від суми кредиту. У разі не повернення суми кредиту в терміни, встановлені договором (в дати, передбачені графіком платежів, в кінцеву дату повернення кредиту або іншу дату, визначену банком у письмовій вимозі у випадку порушення клієнтом умов договору), клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 56,00 % річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості.

1.3. Пунктом 1.3 договору передбачено, що кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий в АТ "Банк Кредит Дніпро". Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок потягом 7 (семи) операційних днів з дати укладення договору, цей договір вважається не укладеним.

1.4. У пункті 2.1 договору передбачено, що відповідач мав здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних рівномірних платежів, які є обов`язковим платежем.

1.5. У розділі 4 договору сторони погодили графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за договором, згідно з яким кредит виданий на 24 місяців, датою платежу є 24 число кожного місяця, чиста сума кредиту 15727,17 грн, сума платежу за розрахунковий період 1729,80 грн, останній місяць 1655,97 грн, сума кредиту за договором 19501,69 грн, проценти за користування кредитом 0,001%, заборгованості за комісіями 19209,18 грн.

1.6. 16.03.2023 між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА-Життя» укладено договір добровільного страхування життя позичальника АТ "Банк Кредит Дніпро" у формі договору приєднання №NS-8809, розмір страхового внеску становить 3774,52 грн.

1.7. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №8809 від 16.03.2023, складеного АТ "Банк Кредит Дніпро", станом на 10.04.2024 ОСОБА_1 має загальну заборгованість в сумі 37921,53 грн, з якої: залишок простроченого кредиту 18711,8 грн, залишок прострочених відсотків 0,55 грн, залишок прострочених комісій 19209,18 грн.

1.8. Як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 16.03.2023 по 10.04.2024, ОСОБА_1 надано кредит в сумі 19501,69 грн, яким вона користувалася та частково сплатила.

1.9. Відповідно до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, укладеного між АТ "Банк Кредит Дніпро" (клієнт) та ТОВ "Санфорд Капітал" (фактор), останній передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників.

1.10. Відповідно до акта приймання-передачі прав вимоги, акту приймання передачі реєстру боржників, переліку прав грошових вимог, витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, від АТ "Банк Кредит Дніпро" до ТОВ «Санфорд Капітал" перейшли права грошових вимог до божників за кредитними договорами в гривні - 90 479 020,28 грн, в євро - 2,12 Євро, разом 90 479 110,09 грн, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5742 від 24.01.2022, в розмірі 97299,82 грн, з яких: прострочена заборгованість по тілу - 62 540,04 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 1,07 грн, прострочена заборгованість по комісії - 34 758,71 грн.

1.11. З платіжної інструкції №18 від 11.04.2024, вбачається, що ТОВ "Санфорд Капітал" перерахувало АТ "Банк Кредит Дніпро" 5 400 004,00 грн за права грошової вимоги до борг, згідно з договором факторингу №11/04/24 від 11.04.2024.

2. Законодавство що регулює спірні правовідносини сторін.

2.1. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

2.2. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

2.3. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.4. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

2.5. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

2.6. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

2.7. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

2.8. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

2.9. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

2.10. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

2.11. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

2.12. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

2.13. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

2.14. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

2.15. Як вбачається зі ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

2.16. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2.17. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

2.18. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

2.19. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

3. Висновки суду, щодо заборгованості по тілу кредиту.

3.1. АТ "Банк Кредит Дніпро" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці надано грошові кошти в розмірі 19501,69 грн, шляхом перерахування 16.03.2021 на її картковий рахунок.

3.2. Згідно з наданим розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 10.04.2024 становить 37921,53 грн, яка складається з: залишок простроченого кредиту 19501,69 грн, залишок прострочених комісій 19209,18 грн.

3.3. Відповідачкою доводи позивача щодо невиконання нею зобов`язань за кредитним договором не спростовані, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано, а тому майнові права ТОВ "Санфорд Капітал" підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 доведеної належними доказами суми заборгованості.

4. Висновки суду, щодо заборгованості по комісії за обслуговування кредиту.

4.1. Судом встановлено, що банком 24.01.2022 ОСОБА_1 надано кредит на споживчі цілі.

4.2. Пунктом 1.2 договору передбачено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 16.03.2021 по 15.10.2021 - 7% від суми кредиту, з 16.10.2021 по 15.04.2022 5,5% від суми кредиту, з 16.04.2022 по 15.10.2022 - 4% від суми кредиту, з 16.10.2022 по 16.03.2023 2,25% від суми кредиту.

4.3. У розділі 4 до договору "Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за цим договором" встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно.

4.4. При цьому в договорі відсутній перелік послуг банку, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

4.5. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

4.6.Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

4.7. Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

4.8. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі №359/12165/14-ц.

4.9. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.

4.10. Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20).

4.11. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

4.12. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

4.13. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

4.14. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

4.15. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

4.16. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

4.16. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

4.17. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

4.18. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювання у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

4.19. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки і суми належних платежів.

4.20. Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

4.21. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

4.22. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

4.23. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

4.24. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19, від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, від 30.11.2023 у справі № 382/1621/21.

4.25. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

4.26. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка).

4.27. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

4.28. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

4.29. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21.

4.30. Враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду та те, що банк не зазначив, а позивач не надав доказів, переліку послуг за обслуговування кредиту і погодження їх з відповідачкою положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору №8809 від 16.03.2021 укладеного між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту, є нікчемним.

4.31. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають.

4.32. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.33. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.35. Згідно з вимогами ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

4.36. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

5. Розподіл судових витрат.

5.1. Оскільки ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає, що позов про стягнення на користь позивача з відповідачки заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково в розмірі 18711,80 грн - залишок простроченого кредиту, що становить 49,35 % ціни позову.

5.2. Як зазначено в ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

5.3. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

5.4. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5.5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5.6. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

5.7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

5.8. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

5.9. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що затрати на правову допомогу повинні буди документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

5.10. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

5.11. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, реєстр боржників від 18.11.2024, вартість послуг (прейскурант) від 01.04.2024, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги.

5.12. Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Санфорд Капітал" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7200х49,35% = 3553 грн 20 коп.

5.13. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5.14. Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

5.15. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40*49,35% = 1195 грн 35 коп.

5.16. При ухвалені рішення суд керувався ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Рішення судді.

1.1. Позов представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" - адвоката Маслюженка Миколи Павловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

1.2. Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої о за адресою: АДРЕСА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" (місцезнаходження: 49005, вул. Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровська область, ) заборгованість в розмірі 18711 (вісімнадцять тисяч сімсот одинадцять) грн 80 коп.

1.3. Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" судовий збір в сумі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн 35 коп.,

1.4. Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3553 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн 20 коп.

1.5. В частині позову про стягнення прострочених комісій у сумі 19209,18 грн відмовити.

2. Роз`яснення суду, щодо порядку оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

2.1. Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

2.2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2.3.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

2.4. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

2.5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

2.6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ