Справа № 212/5042/24
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Яненко О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради про встановлення факту постійного проживання та здійснення постійного догляду за особою, яка потребує постійного догляду,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою та ухвалою суду від 19 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року заява залишена без руху.

З матеріалів справи вбачається, що справа сім разів призначалася до судового розгляду, а саме на 15 жовтня 2024 року, 29 жовтня 2024 року, 28 листопада 2024 року, 20 січня 2025 року, 06 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року та 15 квітня 2025 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання, що призначене на 29 жовтня 2024 року, не з`явився, його представником подана заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, що призначене на 06 лютого 2025 року, заявник не з`явився, його представником подане клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, що призначене на 15 квітня 2025 року, заявник повторно не з`явився, будучи повідомленим у встановленому порядку про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтями 43 та 49 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише обмеженим колом обов`язків, одним з яких є: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов`язки.

За змістом статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, за яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Повторна неявка позивача в судове засідання при відсутності заяви про розгляд справи у його відсутності - згідно ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (незалежно від причини неявки), є підставою для залишення заяви без розгляду.

Правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час і місце судового засідання; повторної поспіль неявки позивача на судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності; нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17).

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Аналогічного правового висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 31 серпня 2015 року у справі № 6-24063ск15.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заявник належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, недобросовісно користується своїми процесуальними правами, зловживає ними та не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, суд враховує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин неявки заявника у судові засідання.

Ураховуючи викладене, за відсутності визначеного процесуальним законом обов`язку суду вчергове відкладати судовий розгляд у справі, при цьому, заяви про розгляд справи у відсутності заявника до суду на даний час не надійшло і підстав для розгляду справи по суті у його відсутності немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 43, 49,130, 210, 223, 257, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради про встановлення факту постійного проживання та здійснення постійного догляду за особою, яка потребує постійного догляду.

Роз`яснити, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 16 квітня 2025 року.

Суддя Н. М. Ваврушак