Справа № 404/6912/23
Номер провадження 2/404/1564/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 квітня 2025 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаної квартири була його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке він не має можливості оформити в позасудовому порядку, тому змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Позивач та його представник адвокат Константінов О.Ф. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, проте, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив до суду не надавала, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, за наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 жовтня 2006 року, виданого Кіровоградською міською радою, ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , в рівних частках належить на прав спільної часткової власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 32,99 кв.м.

Згідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 12114181, дата 11 жовтня 2006 р., квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , форма власності - приватна спільна часткова, розмір частки по 1/2.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 25 січня 2023 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», за станом до 01 січня 2013 року, зареєстровано за ОСОБА_1 1/2 ч. (приватна спільна часткова), ОСОБА_3 1/2 ч. (приватна спільна часткова).

З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся її чоловік, ОСОБА_1 .

Відповідно до паспортних даних, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новопавліка, Маловискіського району, Кіровоградської області. Місцем його реєстрації вказана адреса: АДРЕСА_2 , з 21 лютого 1990 року.

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ОСОБА_1 отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про одруження, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одружились 18 липня 1984 року. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 .

Нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №181/2023.

Відповідно до довідки складеної сусідами ОСОБА_1 , а саме з кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , підписи яких засвідчено начальником КП «ЖЕО №4», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживає з 2014 року.

Згідно довідки №1005 від 13 липня 2023 року , виданої начальником КП «ЖЕО №4», ОСОБА_1 , 1955 р.н. був зареєстрований разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 , 1947 р.н. на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2023 року №1105/02-31, державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Підставою відмови вказано те, що з урахуванням наявних у нотаріальній конторі даних про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 іншим спадкоємцем ОСОБА_2 , видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , не є можливим.

Згідно звіту про оцінку майна, оціночна вартість об`єкта оцінки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без урахування ПДВ становить 804 000 грн.

Як встановлено судом, 22 квітня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Писаковською О.І., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 22 квітня 2014 року, за реєстровим № 413, згідно якого заповіла все належне їй майно ОСОБА_8 .

Таким чином, на час відкриття спадщини ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані ОСОБА_1 , з 21 лютого 1990 року та ОСОБА_2 , з 12 травня 2010 року.

Похованням ОСОБА_3 займався її чоловік ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про поховання.

Судом також установлено, що з часу відкриття спадщини, протягом усього строку від відповідача не надходило заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

У встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття відповідач не зверталась. Спадкову справу заведено на підставі заяви про прийняття спадщини позивача.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Допитані у судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили той факт, що відповідач виїхала на постійне проживання до Росії, на похованні матері її не було.

Встановлено, що позивач, як спадкоємець, прийняв спадщину, оскільки звернувся з заявою про її прийняття до нотаріальної контори. В той же час, відповідач, будучи спадкоємцем за заповітом, не прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері, а отже не набула права на спадкове майно.

Отже, факт неприйняття спадщини відповідачем після смерті спадкодавця знайшов підтвердження у судовому засіданні, як і факт прийняття спадщини позивачем після її смерті.

Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на частку вказаної квартири в судовому порядку, не існує.

За таких підстав суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 17.04.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда