Провадження № 2/537/84/2025
Справа № 537/3207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі

головуючої судді Мурашової Н.В.,

за участю секретаря Дьяченко В.Ю.,

представника позивача Галченко М.В.,

представника відповідача адвоката Остахова В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

у с т а н о в и в:

Короткий зміст позову.

17.06.2024 року Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою 48548,64 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., ОСОБА_1 належало право власності на 1/25 частку об`єкта нерухомого майна будівлі котельні, будівлі складу солі, будівлі трансформаторної підстанції, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04.

Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , площею 2,7487 га, кадастровий номер: :10:001:0146, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Власником цієї земельної ділянки є територіальна громада м. Кременчука. Земельна ділянка зареєстрована 09.02.2007 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 17.04.2015 року, що підтверджено відомостями з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, номер запису: 0002863.

У період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року включно відповідач ОСОБА_1 використовував без правовстановлюючих документів вказану земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно, належне йому на той час. При цьому ОСОБА_1 не сплачував орендну плату за користування землею, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від оренди землі в сумі 48548,64 грн., які позивач мав отримати при оформленні відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку, де розташоване належне відповідачу нерухоме майно, як передбачено вимогами ст.125, ст.126 ЗК України.

Тому Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду з позовом за захистом майнових прав, на підставі ст.ст. 83, 1212-1214 ЦК України, ст.ст. 120-126, 93, 152, 156, 206 ЗК України, ст.14 Податкового кодексу просилиа стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь 48548,64 грн. за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, належної територіальній громаді м. Кременчука.

Короткий зміст відзиву на позов.

27.08.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Остахов В.П. подав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правових підстав.

В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач ОСОБА_1 не був власником зазначеного у позові нерухомого майна. Так рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.02.2023 року у справі 537/1374/23, яке набрало законної сили 06.04.2024 року, визнано недійсним договір дарування від 18.08.2020 року, укладений між ТОВ «Біо-Активв» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєстр. №2295, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , за яким ТОВ «Біо-Активв» передало безоплатно у власність ОСОБА_1 1/25 частку в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ст.236 ЦК України, договір є недійсним з моменту його вчинення, тобто не породжує перехід права власності до набувача. Отже ОСОБА_1 не був власником нерухомого майна, а саме 1/25 частки в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не укладав договір оренди земельної ділянки, на якій це майно розташоване, тому у нього не виник обов`язок сплачувати орендну плату чи будь які інші кошти за користування земельною ділянкою, що належить територіальній громаді м. Кременчука. Разом з тим, при проведенні розрахунку безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою територіальної громади м. Кременчука, позивач не навів доказів грошової оцінки земельної ділянки, що є основним в розрахунку для визначення розміру орендної плати для земель. Надані позивачем Витяги про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :10:001:0146, за 2023 та 2024 роки не відповідають вимогам Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 19.12.2016 року за №1647/29777, чинний з 04.04.2023 року. В ході проведеного розрахунку розмір безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правових підстав позивач розрахував без врахування площі частки об`єкта нерухомого майна, яка на підставі договору дарування від 18.08.2020 року, що в подальшому судом визнаний недійсним, було подаровано ОСОБА_1 , а саме 1/25 частки в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що дорівнює реальній площі нерухомого майна 82,8 м2, а відповідно і несплачена плата за оренду землі могла становити лише 3657,69 грн., а не як нарахував позивач площу нерухомого майна 1099,00 м2 - відповідно і несплачену плата за оренду землі 48548,64 грн.

Отже позовні вимоги Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування без правових підстав земельною ділянкою є необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. (а.с.52-60).

Короткий зміст відповіді на відзив.

09.09.2024 від позивача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №393299886 від 03.09.2024 року, станом на 03.09.2024 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/25 частку об`єкта нерухомого майна будівлі котельні, будівлі складу солі, будівлі трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04. Зазначене майно розміщено на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 2,7487 га, кадастровий номер: 531:0436500:10:001:0146, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. За ст.120 ЗК України, в разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, до власника переходить і право користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт нерухомого майна розташований. Відповідач ОСОБА_1 набув право власності на 1/25 частку вказаного об`єкту нерухомого майна на підставі договору дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Веселовським А.Г. Дійсно цей договір дарування був визнаний недійсним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.02.2024 року у справі №537/1374/23, яке набрало законної сили 06.04.2024 року. Проте цим рішенням суду установлено, що представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Остаховим В.П. подано відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову приватного виконавця Скрипника В.Л. про визнання недійсним договору дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Веселовським А.Г., оскільки позивачем не доведено недобросовісність дій відповідача ОСОБА_1 при укладенні оспорюваного договору дарування, що є необхідною умовою для визнання такого правочину фраудаторним. Зазначив, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОПГО від 21.04.2015 року, і основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля, а набуте за договором дарування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_1 використовує, у тому числі як складське. Отже в ході розгляду справи №537/1374/23 установлено, що ОСОБА_1 вважав себе добросовісним набувачем 1/25 частки об`єкта нерухомого майна будівлі котельні, будівлі складу солі, будівлі трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 , за договором дарування від 18.08.2020 року. При цьому ОСОБА_1 визнавав, що використовував вказане майно у своїй підприємницькій діяльності, зокрема як складське приміщення. Отже при розгляді цієї справи №537/3207/24 про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, не відповідає фактичним обставинам позиція відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Остахова В.П. про те, що ОСОБА_1 не користувався земельною ділянкою, на якій розташоване вказане нерухоме майно, що належало йому на праві власності на підставі договору дарування від 18.08.2020 року. Доводи представника відповідача про те, що позивач неправильно визначив нормативну грошову оцінку, площу земельної ділянки, на якій розташовано нерухоме майно, що належало ОСОБА_1 , неправильно провів розрахунок безпідставно збережених коштів за несплату орендної плати при користуванні земельною ділянкою, є необґрунтованими та безпідставними. Спірна земельна ділянка сформована і є неподільним об`єктом нерухомого майна. Відтак, відсутні правові підстави вважати, що вказана земельна ділнка використовувалась відповідачем в іншому розмірі, ніж той, що визначений при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Земельна ділянка меншою площею, якою, за словами представника відповідача, користувався відповідач ОСОБА_1 , не є сформованою, не відповідає його частці у праві власності на об`єкт нерухомого майна, що належало йому на праві власності на підставі договору дарування від 18.08.2020 року. Законом не передбачено автоматичне анулювання даних попередньо проведеної нормативно грошової оцінки земель населеного пункту після спливу 5-7 років з моменту її затвердження. При цьому нормативна грошова оцінка земель та витяг про нормативну грошову оцінку земель не є предметом даного позову. Позивач вказує, що витяг з технічної документації про нормативно - грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативно-грошову оцінку. А тому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. (а.с.77-90).

Рух справи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.07.2024 року відкрито провадження у справі за позовом Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за правилами загального позовного провадження. (а.с.45).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.11.2024 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позиція учасників справи в судовому засіданні.

Представник позивача Галченко М.В. в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити позовні вимоги, з наведених в позові підстав.

Представник відповідача Остахов В.П. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов.

Обставини справи, установлені судом. Мотиви ухваленого судового рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повноі всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з договором дарування, посвідченим 18.08.2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., дарувальник ТОВ «БІО-АКТИВВ», ідентифікаційний код 39139791, передав у власність обдарованого ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , об`єкт нерухомості 1/25 частку в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складаються з будівлі котельні літ. «А2» загальною площею 1913,3 м2, будівлі складу солі літ. «Б2» загальною площею 41,7 м2, будівлі трансформаторної підстанції літ. «В2» загальною площею 82,8 м2, а також протипожежного водоймища літ «Г», витяжної труби літ. «Д», технологічного майданчика літ. «Е», складу навісу літ. «Ж», технологічної будівлі літ. «З», станції перекачування літ. «Й», посту охорони літ. «К», огорожі «№1-2, опорної колони «№3», розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 2,7487 га, кадастровий номер::10:001:0146. У користування Обдарованого ОСОБА_1 переходить будівля трансформаторної підстанції літ «В2» загальною площею 82,8 м2, протипожежне водоймище літ «Г», витяжна труба літ. «Д», технологічна будівля літ. «З», станція перекачування літ. «Й», що згідно з довідкою виданою Кременчуцьким відділенням Полтавської Торгово-промислової палати України від 20.07.2020 року за №257/11-01, складає 1/25 частки.

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №393299886 від 03.09.2024 року, №378480819 від 14.05.2024 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/25 частку об`єкта нерухомого майна будівлі котельні, будівлі складу солі, будівлі трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 13.03.2024 року, земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 2,7487 га, кадастровий номер: 531:0436500:10:001:0146, категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Власник Кременчуцька міська рада Полтавської області. Нормативна грошова оцінка 24551388,40 грн. Дата проведення нормативної грошової оцінки 24.10.2023 року. (а.с.23-28).

Згідно з витягом №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, станом на 18.10.2023 року земельна ділянка кадастровий номер: 531:0436500:10:001:0146 нормативна грошова оцінка 24551388,40 грн. (а.с.22).

Згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, станом на 13.03.2024 року земельна ділянка кадастровий номер: 531:0436500:10:001:0146 нормативна грошова оцінка 25801772,03 грн. (а.с.22).

Рішенням ІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VІІ скликання від 02.02.2016 року внесено зміни до рішення ради від 29.05.2012 року «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 року №94-908вих12 на рішення ради від 27.12.2011 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.11.2009 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області», з внесеними змінами та доповненнями, а саме доповнити текст рішення після слів: «- у період з 01.06.2012 року до 31.12.2012 року нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 75% від затвердженої нормативно-грошової оцінки; - у період з 01.01.2013 року нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 85% від затвердженої нормативної грошової оцінки; - у період з 01.01.2015 року нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 70% від затвердженої нормативної грошової оцінки;», словами наступного змісту: «…- у період з 01.01.2016 року нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 60% від затвердженої нормативної грошової оцінки.»

Рішеннями Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, зокрема від 23.09.2008 року, від 21.04.2011 року, від 25.05.2021 року, встановлювався розмір орендної плати за користування земельними ділянками на території Кременчуцької міської територіальної громади.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.02.2024 року у справі № 537/1374/23, провадження № 2/537/47/2024, яке набрало законної сили 06.04.2024 року, задоволено позовну заяву приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича до ТОВ «БІО-АКТИВВ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Промислова (Бортничі), буд.20), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання недійсним правочину. Визнано недійсним договір дарування від 18.08.2020 року, укладений між ТОВ «БІО-АКТИВВ», як дарувальником, та ОСОБА_1 , як обдарованим, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєстровим № 2295, за яким ТОВ «БІО-АКТИВВ» передало безоплатно у власність ОСОБА_1 1/25 частку в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.02.2024 року установлено, що в ході розгляду справи № 537/1374/23 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Остаховим В.П. подано відзив на позов, де він просив відмовити приватному виконавцю Скрипнику В.Л. у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору дарування від 18.08.2020 року. На обґрунтування позиції відповідача вказав, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОПГО від 21.04.2015 року, і основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля. Набуте за договором дарування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_1 використовує, у тому числі, як складське. Про наявність будь-якого спору, рішення суду чи прав інших осіб на відчужуване майно ОСОБА_1 не знав і не міг знати. ОСОБА_1 вважав себе добросовісним набувачем майна.

У Постанові ОП КЦС ВС від 10.04.2019 по справі № 390/34/17 викладено правову позицію щодо заборони суперечливої поведінки сторони. Так, доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії позивача відповідача ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Остахов В.П., який під час розгляду цієї справи №537/3207/24 за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полатвської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів за користування земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, що належало йому на праві власності на підставі договору дарування від 18.08.2020 року, коли він стверджував, що розташоване на земельній ділянці нерухоме майно йому не належало та він не користувався ним, суперечать його попередній поведінці у справі № 537/1374/23 за позовом приватного виконавця Скрипника В.Л. до ОСОБА_1 та ТОВ «БІО-АКТИВВ» про визнання недійсним договору дарування від 18.08.2020 року, укладеного відповідачами, коли представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Остаховим В.П. подано відзив на позов, де він просив відмовити приватному виконавцю Скрипнику В.Л. у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування позиції відповідача вказав, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОПГО від 21.04.2015 року, і основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля. Набуте за договором дарування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_1 використовує, у тому числі, як складське. Про наявність будь-якого спору, рішення суду чи прав інших осіб на відчужуване майно ОСОБА_1 не знав і не міг знати. ОСОБА_1 вважав себе добросовісним набувачем майна.

Отже за доктриною venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium», суд вважає установленим, що відповідач ОСОБА_1 як фізична особа підприємець, основним видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля, використовував у своїй підприємницькій діяльності, зокрема як складське приміщення, 1/25 частку в праві власності з 73/100 часток в праві власності будівлю трансформаторної підстанції, протипожежне водоймище, витяжну трубу та технологічну будівлю, станцію перекачування, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Веселовським А.Г., до визнання його недійсним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.02.2024 року у справі № 537/1374/23, яке набрало законної сили 06.04.2024 року.

Також, установлено, що відомості про оформлення за відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою чи її частиною, відсутні.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно зі статтею 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною першою статті 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

Положеннями частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Судом установлено, що відповідно до Відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних сіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (безкоштовний запит) відповідач у справі ОСОБА_1 з 17.04.2015 року є фізичною особою-підприємцем (ФОП).

Установлено, що за Договором дарування, посвідченого 18.08.2020 року приватним нотаріусом Весельвським А.Г., ОСОБА_1 передано у власність об`єкт нерухомості 1/25 частку в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, тощо що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які він використовував у своїй підприємницькій діяльності як складське приміщення.

Окрім того, у відповіді на відзив та в судовому засіданні Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області вказує, що відповідач ОСОБА_1 , який зареєстрований як фізична особа підприємець з 17.04.2015 року, використовував вказану земельну ділянку для експлуатації та обслуговування об`єкту нерухомого майна - 1/25 частки в праві власності з 73/100 часток в праві власності на будівлю котельні, будівлю складу солі, будівлю трансформаторної підстанції, тощо, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які він для своєї підприємницької діяльності виокристовув, зокрема як складські приміщення.

Відтак, суд установив, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між юридичною особою - Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області та ОСОБА_1 , який є суб`єктом господарювання, і цей спір пов`язаний із здійсненням останнім підприємницької діяльності в належному нерухомому майні, розташованому на спірній земельній ділянці.

А тому суд дійшов висновку про те, що справа не підсудна суду загальної юрисдикції, а спір між сторонами повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Частиною четвертою статті 263ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №209/1721/14-ц (провадження №14-418цс19), у якій були встановлені подібні правовідносини.

Окрім того, у постанові від 23.09.2020 року (справа №623/1415/18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов аналогічних висновків щодо підсудності таких спорів.

На це вказав судді Крюківського районного суду м. Кременчука Мурашовій Н.В. і Полтавський апеляційний суд ухвалою від 22.04.2021 року у справі №537/1366/20, провадження №22-ц/814/1012/21.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою без правових підстав, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про сторони:

Позивач Кременчуцька міська рада Кременчуьцого району Полтавської області, , місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, буд. №2.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Обознівка.

Повний текст ухвали складений 14.04.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.