Справа № 289/280/25
Номер провадження 2/289/457/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 березня 2020 року у справі №289/102/20, мотивуючи свої вимоги тим, що розмір аліментів визначений вказаним судовим рішенням у розмірі 2000,00 грн. не забезпечує інтересів дитини, враховуючи те, що дитина постійно проживає з нею та потребує більших коштів для забезпечення належного рівня життя та розвитку.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 25.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання із викликом сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач до суду з`явилася подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб.

Також від відповідача до суду надійшла заява в якій зазначив, що просить розгляд справи провести за його відсутності, а також при ухвалені рішення врахувати його письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 січня 2016 року батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

24.09.2018 року рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області у справі № 289/1194/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 », що підтверджується копією рішення суду доданої до матеріалів справи.

26 березня 2020 року Радомишльським районним судом Житомирської області у справі № 289/102/20 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

18.04.2023 року заочним рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області у справі № 289/2367/22 позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією рішення суду доданої до матеріалів справи.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади Радомишльської територіальної громади від 15.09.2023 року № 2023/007410900 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади Радомишльської територіальної громади від 18.02.2022 року № 2022/000366630 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Частково заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ОСОБА_2 зазначив, що на даний час має на утриманні дружину, яка перебуває у декретній відпустці, та дитину ОСОБА_6 , 2024 року народження, а також доньку дружини від першого шлюбу. Крім того, він вказав, що не має власного житла та змушений проживати в орендованій квартирі.

Відповідачем до заяви надано копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.09.2023 року, Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 лютого 2016 року та Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21 лютого 2024 року. Доказів оренди житла та перебування на службі в ЗСУ суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що наявні підстави, визначенні статтею 192 СК України для зміни способу стягнення аліментів та збільшення розміру, із таких підстав.

Відповідно до правового висновку сформованого у Постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №486/466/18 право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Правом визначати спосіб стягнення аліментів чи у твердій грошовій сумі, чи у частці від доходів платника аліментів наділено того з батьків із ким проживають діти (ч. 3 ст. 181 СК України).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування.

Із урахуванням цього, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 знаходиться в працездатному віці і працевлаштований, та не є особою з інвалідністю. Таким чином відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї дитини і сплачувати аліменти в законодавчо визначеному мінімальному розмірі, про що просить позивач. Доказів винаймання житла, погіршення матеріального становища відповідач не надав, доводи позивача про покращення матеріальних умов відповідач не спростував.

Також, у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для перегляду розміру аліментів, адже у справі відповідач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Зважаючи, що спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст.180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини, а також те, що дитина проживає спільно із матір`ю, яка об`єктивно несе більші витрати на її утримання, закріплені ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягнення аліментів в межах заявлених позовних вимог, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач не надав суду підтверджуючі документи про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому сплату судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.84-85, 180-183, 191 СК України, ст.ст.4,12, 13,81, 259,263-268,274-279,430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір (спосіб стягнення) аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Радомишльського районного суду від 26 березня 2020 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК