ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/4139/23

провадження № 22-ц/4809/688/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року у складі головуючого судді Молонової Ю. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов, письмових пояснень і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», в якому просив визнати незаконним нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за загальним лічильником встановленим у будинку.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що йому нараховують оплату за водопостачання та водовідведення згідно загального будинкового лічильника, з чим він категорично не погоджується.

Станом на 01 березня 2023 року в книжці за оплату послуг з водопостачання та водовідведення зазначено, що у позивача відсутня заборгованість.

А станом на 01 червня 2023 року зазначено, що борг за послуги з водопостачання становить 1 778, 53 грн.

Позивач стверджує, що кожного місяця він здійснює оплату за послуги водопостачання та водовідведення за показниками лічильника, встановленого у його квартирі.

В укладеному типовому договорі, який є основним, ніяких додаткових угод не передбачено та не підписано. Ніяких змін в односторонньому порядку бути не може.

ОСОБА_1 зазначає, що він не давав згоди, нічого не підписував та не укладав ніякого договору, а тому вважає нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення за загальним лічильником встановленим у будинку незаконним.

У відзиві на позов представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що нарахування послуг до лютого 2023 року ОСОБА_1 проводилося за його розподільним (квартирним) приладом обліку. Починаючи з лютого 2023 року позивачу здійснювалось нарахування за водопостачання та водовідведення з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку, пропорційно до спожитих послуг, оскільки квартира позивача остання, яка була без квартирного лічильника, і на яку припадав весь об`єм різниці небалансу. Нарахування вартості послуги здійснюється на підставі методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. По квартирі позивача з лютого 2023 року, коли усі квартири житлового будинку були обладнані засобами індивідуального лічильника, застосовувався другий метод розподілу, де обсяг небалансу розподіляється між усіма споживачами пропорційно до обсягу споживання. Таким чином, відсутні обставини, які б свідчили про неправомірне нарахування розподілу небалансу (а.с.19-20).

Представник відповідача подала письмові пояснення, у яких зазначила, що 14.02.2020 на офіційному сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було розміщено повідомлення про намір встановити комерційний прилад обліку та повідомлення про встановлення комерційного обліку 07.04.2022 на будинок по АДРЕСА_2 .

Також, 10.02.2022 було розміщено повідомлення про публічну пропозицію оферту та розміщений публічний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Акт про прийняття на баланс комерційного приладу складено 15.04.2022.

Крім того, у письмових поясненнях надано розрахунок нарахування вартості послуг з урахуванням різниці небалансу у період з 01.02.2023 по 01.01.2024 (а.с.62-65).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував, що з лютого 2023 року усі квартири будинку АДРЕСА_3 мали квартирні лічильники, нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення позивачу проводилось з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку та обсяг небалансу розподілявся між усіма споживачами пропорційно до обсягу споживання.

Суд виснував, що нарахування позивачу, як споживачу послуг з водопостачання та водовідведення, з урахуванням показників загальнобудинкового вузла обліку води є правомірним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що про намір встановити загальнобудинковий лічильник мешканців будинку повідомлено не було, чим було порушено їх волевиявлення.

Даний лічильник встановлений в неналежному місці в колодязі поза межами будинку без присутності представників ОСББ.

Вказує, що згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 05.07.2019 №690, комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Обсяги небалансу холодної води (Vх.вн.бал) та обсяги спожитої холодної води, визначені як сума показань вузлів розподільного обліку у будівлі/будинку, де усі приміщення споживачів, до яких постачається холодна вода, оснащені вузлами розподільного обліку, розподіляються пропорційно до обсягу споживання.

Апелянт зазначає, що не зрозуміло, як вираховується небаланс на кожну квартиру.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Зазначила, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до викладеного вище, опублікування тексту договору на вебсайті виконавця послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було виконано 10 лютого 2022 року, таким чином надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється через 30 днів відповідно до індивідуального договору приєднання і не потребує його додаткового розміщення на стендах чи оголошеннях.

Договір від 21.07.2017 № 54908, що укладався раніше з ОСОБА_1 припинив дію з 10 березня 2022 року і вважається укладеним за приєднанням з ОСОБА_1 за фактом оплати послуги та отримання ним послуги, що відповідає статті 13,14 Закону України Про житлово-комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690.

Зазначає, що ОСОБА_1 користувався послугами та оплачував їх, тому вчинив конклюдентну дію та прийняв оферту договору приєднання.

Вказує, що оснащення вузлом комерційного обліку будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , відбулося 15.04.2022, тобто в межах встановлених законодавством термінів.

Пунктом 10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік визначено, що з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.

ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх мереж, 15.04.2022 взяв на абонентський облік комерційний засіб обліку за адресою АДРЕСА_2 , згідно вимог чинного законодавства. З цього часу показання комерційного засобу обліку є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї для сторін.

Зазначає, що вимоги законодавства не передбачають обов`язкову згоду всіх (співвласників) будівлі на встановлення вузла комерційного обліку. Встановлення вузла комерційного обліку є обов`язковим в силу закону, незалежно від згоди всіх співвласників. А тому жодні права, жодного співвласника порушені не були.

Різниця небалансу ОСОБА_1 з травня 2022 року не нараховувалася, оскільки нарахування проводилося за показниками приладу обліку встановленого у квартирі АДРЕСА_4 : КВ -1.5 №660484 та КВ-1.5 № 660295, тому різниця небалансу припадала на іншу квартиру, яка не була оснащена розподільним приладом обліку.

Починаючи з лютого 2023 року в будинку по АДРЕСА_2 встановлено всіма споживачами 100% розподільні прилади обліку, тому різниця небалансу почала ділитися на всіх споживачів пропорційно до спожитих послуг за квартирними лічильниками, що відповідає нормі ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Альтернативний порядок нарахування об`ємів спожитих послуг позивачу, який є співвласником багатоквартирного будинку, не визначено Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та прийнятих на його виконання підзаконних нормативних актів, які набули чинності і підлягають виконанню (а.с.112-114).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Участь учасників справи в суді апеляційної інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України (а.с.127, 128-130).

Від представника позивача адвоката Ісмайлової А. В. до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без сторони позивача (а.с.131).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надає ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Із запису на розрахунковій книжці по оплаті за воду та скид стоків за особовим рахунком № НОМЕР_1 встановлено, що борг по абонплаті станом на 01.03.2023 відсутній (а.с.7).

Згідно повідомлення, заборгованість станом на 01.06.2023 з урахуванням абонплати, становить 1 778,53 грн (а.с.6).

У відповіді на адвокатський запит представнику В. М. Вакулєва, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» роз`яснило порядок нарахування вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того зазначило розмір і складову боргу та надало довідку про заборгованість (а.с.8-9).

Відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_5 , заборгованість за водопостачання та водовідведення станом на лютий 2023 року становить 736,19 грн, станом на червень 2023 року 1793,20 грн (а.с.22).

Копіями актів обстеження підтверджується, що у період з лютого по червень 2023 року здійснювалось зняття показників комерційного приладу обліку води (загальнобудинковий лічильник) за адресою по АДРЕСА_2 (а.с.23-27).

Згідно Акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський обліку від 15.04.2022, за адресою: АДРЕСА_6 , проведено огляд і опломбування вузла комерційного обліку питної води (а.с.28).

Постановою про встановлення тарифів, а також структури тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, визначено вартість послуг (а.с.29-31).

Згідно зі скріншотом із сайту ОКВП «Дніпро-Кіровоград», 14.02.2020 було розміщено оголошення про намір встановлення вузлів комерційного обліку за адресами, зокрема по АДРЕСА_2 (а.с.67-69).

Відповідно до скріншоту із сайту ОКВП «Дніпро-Кіровоград», 07.04.2022 було розміщено оголошення про встановлення вузлів комерційного обліку за адресами, зокрема по АДРЕСА_2 14.04.2022 (а.с.70).

Згідно зі скріншотом із сайту ОКВП «Дніпро-Кіровоград», 10.02.2022 було розміщено повідомлення від 10.02.2022 про публічну пропозицію (оферту) ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (а.с.71).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції конвенції про захист правлюдини та основоположнихсвобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1 статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основні засади правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням.

Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачений перелік житлово-комунальних послуг, зокрема:

житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком;

комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

За п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі № 750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 ЦК України).

Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, зазначав, що нарахування йому, як споживачу послуг з водопостачання та водовідведення, з урахуванням показників загальнобудинкового вузла обліку води є неправомірним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував, що з лютого 2023 року усі квартири будинку АДРЕСА_3 мали квартирні лічильники, нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення позивачу проводилось з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку та обсяг небалансу розподілявся між усіма споживачами пропорційно до обсягу споживання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузлом розподільного обліку є вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), оснащення вузлами комерційного обліку (тобто загально-будинковими лічильниками) будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, в обов`язковому порядку зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж (тобто підприємство) у строк: теплової енергії - протягом року з дня набрання чинності цим Законом; гарячої та питної води для нежитлових будівель - протягом одного року, а для житлових будівель-протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), підприємства питного водопостачання мають право, серед іншого, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України.

Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання такого повідомлення має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку.

У разі якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення власник (співвласники) не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах або не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дати повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Згідно наявної на інтернетсайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» інформації, 14.02.2020 було розміщено оголошення про намір встановлення вузлів комерційного обліку за адресами, зокрема по АДРЕСА_2 (а.с.67-69); 07.04.2022 було розміщено оголошення про встановлення вузлів комерційного обліку за адресами, зокрема по АДРЕСА_2 14.04.2022 (а.с.70; 10.02.2022 було розміщено повідомлення від 10.02.2022 про публічну пропозицію (оферту) ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (а.с.71).

У матеріалах справи відсутні докази наявності згоди власників квартир у будинку по АДРЕСА_2 на встановлення вузлів комерційного обліку, разом з тим, оснащення будинків вузлами комерційного обліку є обов`язковим, в силу вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», і власники (співвласники) будинку, у випадку відсутності згоди на встановлення вузла комерційного обліку, зобов`язані самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку.

Проте у матеріалах справи відсутні і докази того, які б свідчили про намір мешканців будинку АДРЕСА_2 , самостійно обладнати будинок вузлом комерційного обліку води у встановленому законодавством порядку, тому оснащення будинку вузлом комерційного обліку відповідно до вказаних положень законодавства правомірно здійснено оператором ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 05.07.2019 №690, комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.

Відповідно до формул 7 та 42 цієї Методики у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг небалансу холодної води не визначається = 0, а обсяг споживання холодної води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж водопостачання (за наявності) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті.

Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку.

Обсяги небалансу холодної води (Vх.вн.бал) та обсяги спожитої холодної води, визначені як сума показань вузлів розподільного обліку у будівлі/будинку, де усі приміщення споживачів, до яких постачається холодна вода, оснащені вузлами розподільного обліку, розподіляються пропорційно до обсягу споживання.

Враховуючи, що з лютого 2023 року усі квартири будинку АДРЕСА_3 мали квартирні лічильники, нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення позивачу проводилось з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку та обсяг небалансу розподілявся між усіма споживачами пропорційно до обсягу споживання.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що дії відповідача щодо нарахування вартості наданих позивачу послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням показників загальнобудинкового вузла обліку води є правомірними та відповідають наведеним нормам законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17.04.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник