РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.03.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Торгова, 24) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить: визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про народження № 32, складеного Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області 11.06.2009 року, а саме внести дані про батька дитини "прізвище, імя, по-батькові", дата народження, громадянство, місце народження, місце реєстрації - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Нова Каховка Херсонської області, Україна, громадянин України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у зареєстрованому шлюбі з 2000 року, від якого народився син ОСОБА_4 , 2002 року народження. В зв`язку з тим, що відносини не склалися, шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим за актовим записом № 211 відділом РАЦС Цюрупинського РУЮ. Згодом вони знову почали проживати разом та від цих відносин народилась друга дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим за актовим записом № 32 Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області. Але, батько дитини записаний на підставі статті 135 СК України. Мати дитини відмовлялась записати Позивача батьком дитини в органі ДРАЦС, зі своїх особистих інтересів. Весь цей час Позивач та Відповідач продовжували проживати як родина, то визнання батьківства юридично не змінювала відносин та складу обовязків. Після 24.02.2022 Позивач та старший син виїхали з окупації, та Позивач фактично проживає в Одеській області як внутрішньо переміщена особа. Відповідачка та молодший син ОСОБА_5 залишились проживати на території, яка є тимчасово окупованою. Дитина постійно скаржилась, що хоче до батька. Тому Позивач за згодою Відповідачки звернувся до волонтерських організацій, які організували його евакуацію. Дитина зараз прожаває разом з Позивачем, зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, отримав паспорт громадянина України в 14 років. Необхідно встановити батьківство та внести зміни до актового запису про народження дитини щодо даних батька. Зробити це можливо в досудовий спосіб лише при особистій присутності матері дитини, яка не бажає покидати місця свого проживання. Тому, визнати батьківство можливо лише в судовому порядку. Відповідно до Висновку про біологічне батьківство № MGU 0694 від 03.07.024 року, складеним ТОВ "Генкод діогностікс" ймовірність батьківства становить 99, %

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2024 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2024 року відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2024 року витребувано докази по справі.

13.01.2025 року судді передано витребувану інформацію.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив не подавала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим за актовим записом № 32 Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області.

Відповідно до повного витягу з Дерсжавного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 07.01.2025 року, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до Висновку про біологічне батьківство № MGU 0694 від 03.07.024 року, складеним ТОВ "Генкод діогностікс" ймовірність батьківства позивача по відношенню до ОСОБА_3 становить 99, %

Вказане свідчить про походження дитини від ОСОБА_1 , доказів на спростування даного факту не надано.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Зокрема, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (ст. 122 СК України).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до ст.129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Частиною 2 ст. 136 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті126, 127 СК). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Враховуючи зазначений висновок експерта, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що позивач є біологічним батьком дитини.

З огляду на встановлення судом, що між відповідачем та дитиною, є кровне споріднення, і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин біологічного батьківства позивача щодо дитини, тому суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 78, 79, 89, 259, 263, 264, 265, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст. 122, 124, 126, 127, 133, 136 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження № 32, складеного Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області 11.06.2009 року, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеця м.Нова Каховка Херсонської області, Україна, громадянина України, змінити підставу внесення відомостей про батька, вказавши дане рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяІ. Ю. Зуб