15.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/5733/25
Справа № 205/5733/25
Провадження № 2о/205/169/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

15 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану заяву, яка надійшла до суду 14.04.2025 року.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне вказану заяву залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, зокрема, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті. Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Так, заявниця у своїй заяві зазначає адресу свого проживання: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звертається із вказаною заявою саме до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що заявниця проживає в Новокодацькому районі м. Дніпра, у зв`язку з чим справа територіально підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, матеріали справи не містять.

Відтак, заявниці необхідно надати докази на підтвердження проживання в Новокодацькому районі м. Дніпра для визначення підсудності справи.

Слід звернути увагу заявниці на те, що згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі № 904/8549/17 від 11 липня 2018 року, з якої вбачається, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з матеріалів заяви, до заяви та її копії для заінтересованої особи заявницею долучено ряд додатків у копіях, проте такі не засвідчені належним чином, що є процесуально не допустимим.

Тобто, подані копії документів не відповідають вимогам засвідчення копій: не містять напису «згідно з оригіналом», підпису заявниці та дати посвідчення.

Окрім того, оглядом заяви з додатками суддею встановлено, що додатки до заяви містять, зокрема, рішення Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16.09.2022 року, які роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень із зазначенням сторін «ОСОБА_1» та «ОСОБА_2», що унеможливлює встановлення суддею осіб сторін у вказаних рішеннях.

Відповідно до «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої наказом Державної судової адміністрації України за № 814 від 20.08.2019 року, копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та засвідчується відміткою:

«Згідно з оригіналом» (у разі засвідчення копії з паперового оригіналу документа) та може доповнюватися відмітками «Відповідає документу, що міститься в матеріалах справи» (у разі засвідчення копії з фотокопії (сканованої копії) судового рішення); «Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду» (у разі засвідчення з оригіналу електронного документа, збереженого в АСДС); на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду. Якщо копія складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою «Всього в копії _____ арк.», посади та ініціалів відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно.

Вищевказані вимоги заявницею не виконано.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, з огляду на зміст вимог, заяву слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків.

Суддя роз`яснює заявниці, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявниця відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявниця не усунула недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 294, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису залишити без руху.

Надати заявниці строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявниці, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.