У Х В А Л А

Справа №377/276/25

Провадження №2-н/377/6/25

16 квітня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

У С Т А Н О В И Л А:

01 квітня 2025 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ», в якій заявник, посилаючись на статті 530, 610, 612 ЦК України, статтю 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІІВ» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з травня 2021 року по березень 2024 року в сумі 288 гривень, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 302,80 гривень.

01 квітня 2025 року суд відповідно до частини п`ятої статті 165 ЦПК України звернувся до Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника.

Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/513, яка надійшла на адресу суду 16 квітня 2025 року, за даними реєстру Славутицької територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, надану до об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За правилами частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

Виключна підсудність - це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями частини першої статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Зобов`язання щодо оплати вартості комунальних послуг випливають з надання цих послуг. І такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Так, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Частиною четвертої статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із заявою про видачу судового наказу об`єктом нерухомого майна, за адресою якого надаються послуги з постачання електричної енергії, є будинок АДРЕСА_2 .

Таким чином, заява про видачу судового наказу не підсудна Славутицькому міському суду Київської області та повинна подаватися до суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно з частиною восьмою статті 165 ЦПК України суд вправі лише тоді, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

За таких обставин необхідно відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України, оскільки заяву про видачу судового наказу подано з порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного, керуючись, статтями 164-166 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

«ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для звернення з такою самою заявою до боржника ОСОБА_1 до суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана 16 квітня 2025 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька