ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3710/25 Справа № 932/9335/24 Суддя у 1-й інстанції - Потоцька С. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у складі судді Потоцької С.С. по цивільній справі №932/9335/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом скасування записів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с. 44).

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким її заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі (а.с. 46-49).

Сторони по справі не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду. Доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна за вказаною вище адресою, суду не надано, а тому лише припущення позивача про потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з частинами першою другою статті 149 ЦПК Україні суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, провадження №14-729цс19).

При оцінці зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року №753/22860/17, провадження №14 88цс20).

У постанові від 24 квітня 2024 року у справі №754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

У справі, яка переглядається, позивач пред`явила позов, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Іпотечного договору №014/3172/50898/82/841 від 09.07.2008 року, який укладений між ОСОБА_3 та ВАТ Райффайзен банк Аваль; усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 18.11.2016 року, який укладений між ТОВ СВ Фінанс та ОСОБА_2 ; усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про іпотеку за номером 18159729 від 09.07.2008 року; усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про обтяження за номером 18159729 від 09.07.2008 року; усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про право власності за номером 18158743 від 19.12.2016 року.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила про те, що відповідач ОСОБА_2 стала новим іпотекодержателем домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тому існує ризик переоформлення права власності на вказане домоволодіння в рамках реалізації умов іпотечного договору, а відсутність заборони на здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, враховуючи відсутність доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ґрунтуються лише на її припущеннях, а тому відсутні підстави для задоволення її заяви.

Посилання апелянта на те, що відповідач стала новим іпотекодержателем домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не є беззаперечним фактом, який свідчить про наявність у відповідача наміру відчужити спірне домоволодіння, а тому колегія суддів відхиляє їх.

Крім того, колегія суддів зауважує про те, що згідно відомостей ЄДРСР спір між позивачем та відповідачем стосовно спірного нерухомого майна виник ще з 2019 року та був предметом розгляду в судах всіх інстанцій (справа №200/4037/19). При цьому позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач протягом цього часу взагалі здійснювала будь-які дії стосовно відчуження спірного майна.

Навпаки, відповідач ОСОБА_2 в рамках даної справи звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про забезпечення позову та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.07.2024 року до закінчення апеляційного розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_3 адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року по справі №200/4037/19 за позовом позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та скасування записів, вжито заходи забезпечення позову, та заборонено будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, зміну власника, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на домоволодіння АДРЕСА_1 .

В подальшому ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2024 року зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019 року по цивільній справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та скасування записів до закінчення розгляду Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду справи №200/4037/19 (провадження №61-12468зно24) за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та скасування записів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №373/2054/16-ц викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з ухвалою суду та переоцінки висновків, при цьому, будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення даного позову, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою, передбаченою ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 09 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна