УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 128/4949/23

провадження № 61-4938ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Лідовця Руслана Анатолійовича та Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зобов`язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого

2024 року, від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 вернувся до суду із позовом до ОСОБА_2

про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 грудня

2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області

від 07 грудня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У січні 2024 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області

від 07 грудня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з неповним виконанням вимог зазначеної вище ухвали.

У березні 2024 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 вчетверте подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2024 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня

2023 року визнано неподаною та повернуто скаржнику (провадження № 61-1161ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору повернуто заявнику без розгляду. Касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у справі

№ 128/4949/23 повернуто ОСОБА_1 (провадження № 61-1161ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору повернуто заявнику без розгляду. Касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року у справі

№ 128/4949/23 повернуто ОСОБА_1 (провадження № 61-1161ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Синельникова Є. В. від участі у розгляді касаційних скарг на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року,

від 06 березня 2024 року, від 23 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику без розгляду.

Касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду

від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року,

від 23 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику (провадження № 61-7306ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії (провадження № 61-8598ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії (провадження № 61-8598ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та 06 березня

2024 року повернуто заявнику.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 23 квітня 2024 року повернуто заявнику.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 13 травня 2024 року повернуто заявнику (провадження № 61-8598ск24).

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-1886ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії відмовлено (провадження № 61-1886ск25).

У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 квітня 2025 року для розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого 2024 року,

від 06 березня 2024 року, від 23 квітня 2024 року визначено суддю-доповідача - Лідовця Р. А. та суддів, які входять до складу колегії: Гулейкова І. Ю.,

Луспеника Д. Д.

У змісті касаційних скарг, ОСОБА_1 , посилаючись на положення пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, заявляє про необхідність відводу суддів Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Грушицького А. І., Коротуна В. М., Хопти С. Ф. Шиповича В. В. Яременко від розгляду справи, оскільки зазначені судді, на його думку, безпідставно повертають або залишають без руху його касаційні скарги всупереч правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах

від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/11814/21, від 28 березня 2023 року у справі № 120/2708/22, від 17 травня 2023 року у справі № 120/2366/22.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятими раніше процесуальними судовими рішеннями (залишення без руху та повернення його раніше поданих касаційних скарг без конкретизації таких випадків).

Доводи ОСОБА_1 про незгоду із судовими рішеннями Верховного Суду в інших справах в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України, не можуть бути підставою для відводу судді.

Доводи заяви Проника А. В. про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах,

а не на припущеннях. Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки

не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на спростування презумпції неупередженості суддів Верховного Суду Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д. не надано.

Окрім цього, аргументи заяви про відвід судді не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України, за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу).

Верховний Суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Верховний Суд звертає увагу на неприпустимість зловживання процесуальними правами та наголошує на необхідності добросовісно користуватися процесуальними правами задля виконання завдань цивільного судочинства (частина перша, пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Лідовцю Р. А.

та Луспенику Д. Д. є необґрунтованим, тому питання про відвід судді відповідно

до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Водночас заява про відвід щодо інших суддів Верховного Суду не підлягає розгляду.

Відвід заявлено суддям Верховного Суду Білоконь О. В., Грушицькому А. І., Синельникову Є. В., Шиповичу В. В., Коротуну В. М., які не входять до складу колегії суддів, визначеної для розгляду справи № 128/4949/23, провадження

№ 61-4938ск25, а також Хопті С. Ф. , який є суддею Верховного Суду у відставці. Разом з тим необхідно зазначити, що у Верховному Суді не здійснює правосуддя суддя на прізвище Яременко .

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Лідовця Руслана Анатолійовича та Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зобов`язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, від 12 лютого

2024 року, від 06 березня 2024 року, визнати необґрунтованими.

Заяви про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Руслана Анатолійовича

та Луспеника Дмитра Дмитровича передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник