Справа №127/8144/25
Провадження № 2/127/1468/25
УХВАЛА

14 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

09.04.2025 до суду надійшло ряд клопотань відповідача, серед яких, про передачу справи за підсудністю, про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та про залишення позовної заяви без руху.

Суд, розглянувши вказані клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, мотивовано тим, що відповідач ПАТ «СК «УСГ» має місцезнаходження за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Федорова, буд. 32 літ. А, при цьому відповідач жодним чином не заподіював шкоди відповідачу, тому вважає, що дана справа підлягає передачі за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Суд звертає увагу, що загальне правило територіальної підсудності передбачене ч. 2 ст. 27 ЦПК України. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У той же час у справах про дорожньо-транспортні пригоди можлива підсудність за вибором позивача. Так, за приписами ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки, завдані позивачеві внаслідок пошкодження належного йому автомобілю є втратами, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а отже є шкодою, заподіяною майну особи.

Від того, якою саме особою, страховою компанією або безпосередньо винуватцем ДТП мають бути відшкодовані вказані збитки, сутність цієї шкоди за своєю правовою природою не змінюється, отже для позивача цей позов є позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних осіб, який, у відповідності до вищевказаних положень ЦПК України, та може пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Отже, з урахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода трапилося в м. Вінниці на перехресті вулиць Келецька - Барське шосе, що територіально відноситься до Вінницького міського суду Вінницької області, і, як наслідок, майну позивача було завдано шкоди, тому останній наділений правом подати позов з дотриманням правил альтернативної підсудності за своїм власним вибором, яким він і скористався в цьому випадку.

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025 справу прийнято судом до розгляду з додержанням правил підсудності, тому доводи відповідача із вказаного приводу є необґрунтованими, а клопотання про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання мотивоване тим, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 28.03.2025, при цьому у зв`язку із воєнним станом, знаходженням матеріалів страхової справи у Вінницькій області (місце ДТП), при цьому перебуванням спеціалістів ПАТ «СК «УСГ» у різних регіонах України відповідачу необхідно більше часу для підготовки та надання відзиву на позовну заяву з долученням до матеріалів справи доказів. Крім того, відповідач вказує на велику завантаженість його представників у інших судових засіданнях, а також неможливість належного функціонування у зв`язку із постійними повітряними тривогами та вимкненням світла. З огляду на що представник відповідача просив продовжити відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

За змістом положень ст. 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений.

Як слідує із матеріалів справи ухвалу про відкриття провадження в справі отримано представником відповідача 28 березня 2025 року.

Судом був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, тобто відзив на позовну заяву слід подати до 14 квітня 2025 року (перший робочий день після закінчення строку).

09 квітня 2025 року представник відповідача звернувся із заявою про продовження строку для подання відзиву, тобто до закінчення цього строку.

Наразі суд звертає увагу, що для подання відзиву та доказів до нього відповідачу потрібен час, тому суд вважає за можливе продовжити відповідачу строк для подання відзиву до 24 квітня 2025 року.

Вказаний строк суд вважає достатнім для реалізації відповідачем його прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому суд також зважає, що право учасників справи на подання заяв по суті та доказів реалізують принцип змагальності сторін.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях, де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р.).

Отже з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини належить забезпечить реалізацію права сторін на змагальність.

Щодо клопотання про залишення позовної заяви, то суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, у відповідності до вказаних вимог позивачу слід вказати повне найменування відповідача, який є юридичною особою, згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Керуючись ст. 127, 175, 187, 191, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю відмовити.

Продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до24 квітня 2025 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна