Провадження № 2/161/1012/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції України у Волинській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про втрату права користування службовим житлом, виселення та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Національної поліції України у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про втрату права користування службовим житлом, виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на балансі ГУНП у Волинській області перебуває службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України, як такий, що переданий зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України до сфери управління Національної поліції України.

Вказує, що в ході проведення моніторингу списку осіб, які на даний час зареєстровані в службовому гуртожитку, встановлено, що серед таких перебуває ОСОБА_1 (дата реєстрації 05.08.1997), ОСОБА_2 (дата реєстрації 05.08.1997). Разом з тим, 07.04.2000 року, між УМВС України у Волинській області та ОСОБА_1 , як співробітником поліції, було розірвано трудові відносини за порушення дисципліни, ОСОБА_2 станом на 14.02.2024 року, зазначено як «розлучена» та особисто у трудових відносинах з органами внутрішніх справ не перебувала.

Зазначає, що оскільки на даний час службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України перебуває на балансі ГУНП у Волинській області (в оперативному управлінні) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із вказаною установою у трудових відносинах не перебували, у останніх відсутні підстави для користування житловою площею у вказаному гуртожитку.

На підставі наведеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування службовим гуртожитком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із службового гуртожитку, без надання іншого житлового приміщення; зняти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання із службового гуртожитку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків у ній зазначених.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

До судового засідання представник позивача подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 також до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується, в тому числі, відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 326 ЦК України, визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що в оперативному управлінні ГУНП у Волинській області перебуває службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №343417068 від 18.08.2023) (а.с. 5).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (дата реєстрації 05.08.1997), ОСОБА_2 (дата реєстрації 05.08.1997), які є відповідачами по справі, по даний час зареєстровані в службовому гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 14.05.1992 року по 10.04.2000 року проходив службу (працював) в УМВС України у Волинській області та звільнений із органів внутрішніх справ за порушення дисципліни (а.с. 6-7, 10). Крім того, ОСОБА_2 станом на 14.02.2024 року, зазначено як «розлучена» та особисто у трудових відносинах з органами внутрішніх справ не перебувала та будь-які дані щодо останньої в особовій справі ОСОБА_1 відсутні.

Листом департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 12.03.2024 року № 33-19/544 ГУНП у Волинській області було надано відповідь (на лист від 19.02.2024 № 345/05/31-2024) про те, що відомості Реєстру Луцької міської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання осіб, за вказаною в листі адресою, а саме: АДРЕСА_1 відповідають відомостям, зазначеним у списку та відмінностей не виявлено (а.с. 8-9).Вказані дані, щодо реєстрації місця проживання відповідачів також підтверджується інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади, станом на 26.11.2024 року (а.с. 40-41).

Згідно вимог ст. ст. 127, 128 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498 (далі Положення № 498), на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера.

Відповідно до п. 7 Положення № 498, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності виключно за договором найму житлового приміщення, укладеним на підставі ордера.

Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Як зазначалося вище, УМВС України у Волинській області із ОСОБА_1 було розірвано трудові відносини на підставі реалізації дисциплінарного стягнення (наказ УМВС України у Волинській області від 07.04.2000 №40 о/с) (а.с. 6-7).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у службовому гуртожитку УМВС України у Волинській області, як член сім`ї співробітника поліції, який був звільнений зі служби за порушення трудової дисципліни.

Крім того, згідно доповідної записки УЛМТЗ ГУНП у Волинській області від 12.07.2024 року №3466-2024 «Про впорядкування обліку осіб, зареєстрованих у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 » Головним управлінням Національної поліції у Волинській області та органами місцевого самоврядування спеціальні ордери на користування житловою площею в гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 не видавались.

Оскільки, на даний час, службовий гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є держава України в особі Національної поліції України (відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 343417068 від 18.08.2023) перебуває на балансі ГУНП у Волинській області (в оперативному управлінні) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із вказаною установою у трудових відносинах не перебувають, у останніх відсутні підстави для користування житловою площею у вказаному гуртожитку.

Також, не підтверджується будь-якими доказами, обставини, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебувають в трудових відносинах з ГУНП у Волинській області, та продовжили займати житлове приміщення кімнату № НОМЕР_1 у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , після звільнення ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни у 2000 році, на законних підставах, та або на підставі ордеру на жиле приміщення.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у службовому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та виселити відповідачів, без надання іншого житлового приміщення.

Вимога позивача про зняття відповідачів з місця реєстрації, не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

З 01.12.2021 набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (далі - Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

У відповідності до ч. 2 п. 7 ст. 5 Закону № 1871-IX, декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - електронна форма) здійснюється виключно, зокрема, у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).

Відповідно до положень Закону № 1871-IX постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 було затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Згідно з пунктами 50, 61 Порядку реєстраційна дія по зняттю повнолітньої особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Таким чином, позивач має право звернутися до відповідних органів реєстрації, для вчинення реєстраційних дій щодо зняття відповідачів з місця реєстрації з відповідною заявою в позасудовому порядку.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 6056 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст. 317, 326, 391 ЦК України, ст.ст. 127, 128, 130 ЖК України, Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 року, Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування службовим гуртожитком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із службового гуртожитку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в користь Головного управління Національної поліції України у Волинській області, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Національної поліції України у Волинській області, , адреса місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11.

Відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - невідомо, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - невідомо, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення 15 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.