Провадження № 2/734/483/25 Справа № 734/786/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретяря судових засідань Чумак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Козелець в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у сумі 113156,77 грн. та витрат зі сплати судового у сумі 2422,40 грн., посилаючись на наступне.

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 28.10.2018 кредитний договір №101, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 35500 грн.; 20.04.2021 кредитний договір №301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 20000 грн.; 22.06.2021 кредитний договір №901, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 20000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 склала:

1) По кредитному договору від 28.10.2018 № 101 56016,30 (п`ятдесят шість тисяч шістнадцять гривень 30 копійок) грн., з яких: 34176,27 грн. заборгованість за кредитом; 21840,03 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією;

2) По кредитному договору від 20.04.2021 № 301 24678,22 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят вісім гривень 22 копійки) грн., з яких: 14951,82 грн. заборгованість за кредитом; 4,08 грн. заборгованість процентами; 9722,32 грн. заборгованість за комісією;

3) По кредитному договору від 22.06.2021 № 901 - 32462.25 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят дві гривні 25 копійок) грн., з яких: 16296,74 грн. заборгованість за кредитом; 4,37 грн. заборгованість процентами; 16161,14 грн. заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 113156,77 (сто тринадцять тисяч сто п`ятдесят шість грн. 77 коп.) гривень.

Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Крім того, відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 101 від 28.10.2018, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. А тому позивач наполягає на правомірності позовних вимог до відповідача по стягненню комісії, що є законним і відповідає чинному законодавству, і просить суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості з відповідача в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання, не з`явився. В позовній заяві просив суд провести розгляд справи за відсутності представника Банку та зазначив, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення в справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на час розгляду справи до суду не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив обставини, що викладені нижче.

Згідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 28.10.2018 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», на підставі якої позивачем відкрито на ім`я відповідача поточний рахунок, видано кредитну картку, встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок відповідача у розмірі 1000,00 грн., який у подальшому було збільшено до 35500,00 грн., що підтверджується наданою позивачем довідкою про збільшення кредитного ліміту до договору № 101 від 28.10.2018 року.

28.10.2018 року відповідачем та позивачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені істотні умови кредитного договору, зокрема умови про мету, строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

20.04.2021 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву №301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», на підставі якої відповідачу видано кредит у сумі 20000 грн.

20.04.2021 року відповідачем та Банком підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені істотні умови кредитного договору, зокрема умови про мету, строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

22.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву №901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», на підставі якої відповідачу видано кредит у сумі 20000 грн.

22.06.2021 року відповідачем та Банком підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені істотні умови кредитного договору, зокрема умови про мету, строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Виконання Банком свого обов`язку з перерахування ОСОБА_2 кредитних коштів підтверджується платіжними інструкціями № TR.50147394.84500.8810 від 22 червня 2021 року, № TR.48855230.56935.8810 від 20 квітня 2021 року, виписками з особових рахунків

Позивач зобов`язання з надання відповідачеві грошових коштів (кредиту) виконав, що підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено рух коштів по рахунку відповідача.

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за місяць від суми отриманого кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Виписками по рахунках за періоди з 28.10.2018 по 01.12.2024, з 20.04.2021 по 01.12.2024, з 22.06.2021 по 01.12.2024, підтверджується, що відповідач використовувала кредитні кошти, зокрема здійснювала за рахунок кредитних коштів оплату товарів та послуг, перекази коштів, а також сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 101 від 28.10.2018 року за яким відповідачу надано кредит у сумі 35500,00 грн.; заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 року становить 56016,30 грн., з яких: 34176,27 грн. - заборгованість за кредитом; 21840,03 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 301 від 20.04.2021 року за яким відповідачу надано кредит у сумі 20000,00 грн.; заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 року становить 24678,22 грн., з яких: 14951,82 грн. заборгованість за кредитом; 4,08 грн. заборгованість процентами; 9722,32 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 901 від 22.06.2021 року за яким відповідачу надано кредит у сумі 20000,00 грн.; заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 року становить 32462,25 грн., з яких: 16296,74 грн. заборгованість за кредитом; 4,37 грн. заборгованість процентами; 16161,14 грн. заборгованість за комісією.

Отже, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 113156,77 грн.

Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення коштів за кредитними договорами та сплати процентів, суду не надав, розрахунки заборгованості, складені позивачем, не спростував.

Так, з огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ «ПУМБ» в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи те, що за Кредитним договором № 301 від 20.04.2021 року відповідачу нарахована заборгованість за комісією за обслуговування кредиту у загальному розмірі 9722,32 грн. та за Кредитним договором № 901 від 22.06.2021 року відповідачу нарахована заборгованість за комісією за обслуговування кредиту у загальному розмірі 16161,14 грн., тобто за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Судом встановлено, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає, ні зміст вказаної послуги, ні обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Так, з огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 25883,46 грн. (9722,32+16161,14), задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення витрати зі сплати судового збору.

Понесені позивачем судові витрати підтверджуються платіжною інструкцією №89 від 25 грудня 2024 року про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1868,30 грн. (87273,31*2 422,40/113156,77).

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (; місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070), заборгованість за Кредитними договорами № 101 від 28.10.2018 року, № 301 від 20.04.2021 року, № 901 від 22.06.2021 року у загальній сумі 87273 (вісімдесят сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (; місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070), витрати зі сплати судового збору у сумі 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО