Справа № 576/458/25
Провадження № 2/576/220/25
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу№ 576/458/25
за позовомОСОБА_1
відповідачОСОБА_2
простягнення пені за прострочення сплати аліментів
учасники справи та представники:не викликались

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що судовим наказом Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2020 з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу виникла заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 159 333,67 грн., а тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі заборгованості.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не направила.

Заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що судовим наказом Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2020 у справі № 576/567/20 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 30 березня 2020 року.

З розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, вбачається, що її сукупний розмір складає 159 333,67 грн., при цьому заборгованість була допущена з березня 2020 року по вересень 2024 року (а.с. 10).

Між сторонами виник спір з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Відповідач обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти на підставі судового наказу, однак жодного платежу не здійснила, що призвело до виникнення заборгованості.

Так, розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача становить:

-за березень 2020 року 3697,33 грн. х 1% х 31 день = 1146,17 грн.

-за квітень 2020 року 3697,33 грн. х 1% х 30 днів = 1109,19 грн.

-за травень 2020 року 3697,33 грн. х 1% х 31 день = 1146,17 грн.

-за червень 2020 року 2584 грн. х 1% х 30 днів = 775,20 грн.

-за липень 2020 року 2584 грн. х 1% х 31 день = 801,04 грн.

-за серпень 2020 року 2584 грн. х 1% х 31 день = 801,04 грн.

-за вересень 2020 року 3086 грн. х 1% х 30 днів = 925,80 грн.

-за жовтень 2020 року 3086 грн. х 1% х 31 день = 956,66 грн.

-за листопад 2020 року 3086 грн. х 1% х 30 днів = 925,80 грн.

-за грудень 2020 року 3066,67 грн. х 1% х 31 день = 950,66 грн.

-за січень 2021 року 3066,67 грн. х 1% х 31 день = 950,66 грн.

-за лютий 2021 року 3066,67 грн. х 1% х 28 днів = 858,66 грн.

-за березень 2021 року 3472,33 грн. х 1% х 31 день = 1076,42 грн.

-за квітень 2021 року 3472,33 грн. х 1% х 30 день = 1041,69 грн.

-за травень 2021 року 3472,33 грн. х 1% х 31 день = 1076,42 грн.

-за червень 2021 року 3043,33 грн. х 1% х 30 днів = 912,99 грн.

-за липень 2021 року 3043,33 грн. х 1% х 31 день = 943,43 грн.

-за серпень 2021 року 3043,33 грн. х 1% х 31 день = 943,43 грн.

-за вересень 2021 року 3397,67 грн. х 1% х 30 днів = 1019,30 грн.

-за жовтень 2021 року 3397,67 грн. х 1% х 31 день = 1053,27 грн.

-за листопад 2021 року 3397,67 грн. х 1% х 30 днів = 1019,30 грн.

-за грудень 2021 року 3567,67 грн. х 1% х 31 день = 1105,97 грн.

-за січень 2022 року 3567,67 грн. х 1% х 31 день = 1105,97 грн.

-за лютий 2022 року 3567,67 грн. х 1% х 28 днів = 998,94 грн.

-за березень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за квітень 2022 року 3857 грн. х 1% х 30 днів = 1157,1 грн.

-за травень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за червень 2022 року 3857 грн. х 1% х 30 днів = 1157,1 грн.

-за липень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за серпень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за вересень 2022 року 3857 грн. х 1% х 30 днів = 1157,1 грн.

-за жовтень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за листопад 2022 року 3857 грн. х 1% х 30 днів = 1157,1 грн.

-за грудень 2022 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за січень 2023 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за лютий 2023 року 3857 грн. х 1% х 28 днів = 1079,96 грн.

-за березень 2023 року 3857 грн. х 1% х 31 день = 1195,67 грн.

-за квітень 2023 року 3214,17 грн. х 1% х 30 днів = 964,25 грн.

-за травень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за червень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

-за липень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за серпень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за вересень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

-за жовтень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за листопад 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

-за грудень 2023 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за січень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за лютий 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 29 днів = 559,26 грн.

-за березень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за квітень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

-за травень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за червень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

-за липень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за серпень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 31 день = 597,83 грн.

-за вересень 2024 року 1928,50 грн. х 1% х 30 днів = 578,55 грн.

Загальна сума неустойки (пені) складає 49 891,01 грн..

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою у межах позовних вимог. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку,що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 49 891,01 грн..

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (49891,01х100:159333,67 = 31,31), то з відповідача необхідно стягнути на користь держави 379,22 грн. судових витрат по оплаті судового збору (1211,20 х 31,31 : 100 = 379,22).

На підставі викладеного і керуючись статтями 180, 196 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-267, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі49 891,01 грн..

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 379,22 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 15 квітня 2025 року.

Суддя Глухівського міськрайонного суду

Сумської області Л.М. Усенко