Провадження № 22-ц/4808/510/25
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 , представника відповідачів АТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» адвоката Дмитрука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» про зобов`язання розірвати договір, визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 11 лютого 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 20 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (далі - АТ «Прикарпаттяобленерго»), товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (далі - ТзОВ «Прикарпатенерготрейд») про зобов`язання розірвати договір, визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01.01.2019 року відбулися зміни щодо постачання електроенергії, згідно яких був введений новий тип договорів: договори на постачання електроенергії та договори на розподіл електроенергії.

З 01.01.2019 року АТ «Прикарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії та почав здійснювати діяльність з розподілу електроенергії. З цієї дати послуги надання електроенергії почало надавати ТзОВ «Прикарпатенерготрейд».

З 01 січня 2019 року по 30 червня 2022 року вона оплачувала за використану електроенергію за адресою АДРЕСА_1 ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» згідно платіжних рахунків за особовим рахунком № НОМЕР_1 , як побутовий споживач.

Оскільки із нею нових договорів не укладали і вона не була повідомлена про ці нововведення, тому звернулася до обох компаній з тим, щоб надали документи, на основі чого виписувалися на її ім`я платіжні рахунки для оплати за постачання електроенергії.

Тоді виявилося, що є договір від 24.12.2014 року за №24091644 про користування електроенергією, де було вказано її прізвище, ім`я та по-батькові, який вона отримала від АТ «Прикарпаттяобленерго». На основі цього договору укладалися договори на розподіл електроенергії та на постачання електроенергії, які були введені в дію в 2019 році.

Однак вона не підписувала жодного додатку до договору про розподіл електроенергії, що підтверджено безпосередньо АТ «Прикарпаттяобленерго».

Їй не відомо, яким чином з нею, як з побутовим споживачем, у 2014 році був укладений договір, а також з філією АТ «Прикарпаттяобленерго».

Однак, згідно змін до законодавства в умовах роздрібного ринку електроенергії договір про користування електроенергією від 24.12.2014 року на той час був нечинний, а відповідно і умови цього договору.

Згідно Закону «Про ринок електроенергії» та згідно затверджених Правил роздрібного ринку електричної енергії ще до початку роботи нового ринку Оператор повинен був забезпечити укладення нових договорів. Тому АТ «Прикарпаттяобленерго» повинно було організувати укладення нового типу договорів з відповідним постачальником, тобто з ТОВ «Прикарпатенерготрейд» постачальником універсальних послуг по регульованим тарифам, так як вона (позивач) є побутовим споживачем, і на основі якого відбулося б приєднання до публічного договору, і в умовах нового ринку такий договір був би чинний. І ці публічні договори мають додатки, які є невід`ємною частиною відповідного договору.

У зв`язку з тим, що нею в умовах нового ринку договорів укладено не було, то АТ «Прикарпаттяобленерго» почав використовувати договір від 24.12.2014 року, в якому додатково була додана інша печатка.

З тих підстав, що вона не отримала відповідних документів від обох компаній, з 01.07.2022 року перестала оплачувати електроенергію, яку отримувала від ТОВ «Прикарпатенерготрейд». І для того, щоб вийти з даної ситуації, АТ «Прикарпаттяобленерго» запропонувало їй переукласти з ними договір.

В січні 2024 року отримала заяву-приєднання та паспорт точки розподілу. І з цих документів вбачається, що Товариство продовжує використовувати договір від 24.12.2014 року за №24091644 та його умови і в поточному 2024 році.

10 травня 2023 року вона зверталася в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області з відповідним позовом, де однією із позовних вимог було визнати договір від 24.12.2014 року за №24091644 нечинним.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2024 року відмовлено в задоволенні позову. Суд вважав, що на той час договір від 24.12.2014 року вже втратив свою чинність і правових підстав для звернення до суду у позивача не було, всупереч умовам цього договору.

Але, незважаючи на те, що договір від 24.12.2014 р. за №24091644 вважався вже нечинним, АТ «Прикарпаттяобленерго» продовжує використовувати в своїх документах для подальших з нею правовідносин як зазначений договір, так і умови даного договору.

23.04.2023 року за адресою АДРЕСА_1 припинено постачання електроенергії та станом на сьогоднішній день не відновлено.

Вона звернулася до АТ «Прикарпаттяобленерго» з листом про розірвання договору від 24.12.2014 року щодо користування електроенергією. Однак їй направляють документи для підписання щодо продовження надавання послуг з постачання електроенергії.

Але на таких умовах вона не бажає отримувати електроенергію, вважає, що повинна отримувати електроенергію як побутовий споживач за регульованими тарифами. АТ «Прикарпаттяобленерго» нав`язує такі умови, які ставлять її в нерівне становище з іншими побутовими споживачами.

До ТОВ «Прикарпатенерготрейд» позивачка звернулася з листом, щоб отримати довідку про підтвердження оплати за спожиту електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , яку вона оплатила за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2022 р. згідно виставлених платіжних рахунків з особовим рахунком № НОМЕР_1 . В отриманій довідці вказується номер договору 24091644 та новий особовий рахунок НОМЕР_2 , який не відповідає особовому рахунку, який зазначався в платіжних рахунках для оплати за надані послуги в даний період.

Враховуючи наведене просила суд зобов`язати АТ «Прикарпаттяобленерго» розірвати із нею договір за №24091644 від 24.12.2014 року про користування електричною енергією; визнати договір за №24091644 про постачання електроенергії, створений ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на підставі довіреності 65 від 31.12.2021 року, недійсним (а.с.1-5).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.109-121).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що судом її доводи не були враховані та невірно тлумачилися.

Так, не взято до уваги рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2024 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2024 року у справі №344/8286/23 за її позовом до АТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» про визнання договору №24091644 від 24.12.2014 року про користування електричною енергією нечинним. У рішенні суд зазначив, що цей договір втратив чинність, тому позивач не мала права звертатися до суду з таким позовом.

Зазначає, що судом перекручені факти щодо паспорту точки розподілу та заяви-приєднання до договору. Паспорт точки розподілу наданий на її вимогу 25 січня 2024 року, в якому згадується договір 2014 року. В той же час їй надана заява-приєднання до даного договору, в якій не вказане свідоцтво про право власності; наданий паспорт точки розподілу, в якому не вказаний номер лічильника, зате вказаний особовий рахунок № НОМЕР_1 . А також наданий акт розмежування балансової належності, який не відповідав побутовому споживачу. В паспорті точки розподілу електричної енергії не заповнене поле «дата завершення послуги з первинного приєднання», хоча така інформація повинна бути в паспорті.

Після її звернення до АТ «Прикарпаттяобленерго» із заявою про розірвання договору від 24.12.2014 року останній надав новий пакет документів для підписання, в якому не було вказано ані параметри лічильника, ані особовий рахунок.

Наголошує, що в пункті 29 Договору про користування електричною енергією №24091644 від 24.12.2014 року йдеться про те, що договір може бути розірваний у випадку остаточного припинення користування електроенергією. Так, з 23 квітня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 припинено постачання електроенергії та станом на сьогоднішній день не відновлено. Отже, розірвання угоди передбачено договором і вона має право для його розірвання.

Позовною вимогою до відповідача ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» було визнати договір про постачання електричною енергією №24091644, створений Товариством на підставі довіреності №65 від 31.12.2021 року, недійсним. Однак, суд відмовив у задоволення цієї вимоги з тих підстав, що нею надано недостатньо доводів для визнання цього договору недійсним.

Апелянт не погоджується з таким висновком суду та вважає, що нею надано достатньо доказів для визнання договору недійсним.

Зазначає, що не згідна з чинністю даного Договору, але погодилася оплатити кошти за спожиту електроенергію. Однак після судового засіданні відповідачі змінили своє рішення та направляють платіжні рахунки з іншим особовим рахунком.

Посилання ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» на те, що нею 19 квітня 2023 року оплачено 4000,00 гривень за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 , отже вона приєднана до цього договору, вважає помилковими, оскільки вона оплатила частину заборгованості, щоб не припинили електропостачання до належної їй квартири. Апелянт не вважає, що цією оплатою приєдналася до Договору.

Ще одним доказом недійсності спірного Договору є те, що 29 лютого 2024 року ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» звернулося до суду про видачу судового наказу про стягнення з неї заборгованості в сумі 6261,60 грн. Зазначена заборгованість наявна з липня 2022 року по грудень 2023 року та була підтверджена розрахунком, наданим відповідачем, в якому вказаний особовий рахунок № НОМЕР_1 . А також до заяви долучений договір, зміст якого відрізняється від долученого до матеріалів справи №344/8286/23 Договору.

Вона звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за електроенергію та такий було скасовано. Зазначені докази нею долучено до апеляційної скарги.

За наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідачів (а.с.126-130).

Позиція інших учасників справи

Представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» та Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» подано відзиви на апеляційну скаргу. Відповідач вважає аргументи, наведені в апеляційній скарзі, безпідставними. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с.156-158, 163-165).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 , представника відповідачів АТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» адвоката Дмитрука О.І., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 24.12.2014 між ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією №24091644 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до рахунку за електричну енергію за червень 2022 року ТОВ «Прикарпатенерготрейд» ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 нараховано 259,20 грн за електричну енергію.

Із заяви-приєднання до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що за зазначеною адресою присвоєно особовий рахунок споживача за № НОМЕР_1 (а.с.8).

До позовної заяви позивачем долучено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №24091644, на якому міститься підпис лише директора АТ «Прикарпаттяобленерго» та є пропозицією щодо укладення договору (а.с.14-15).

Додатком №1 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №24091644 є заява-приєдання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.12).

Додатком №2 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №24091644 від 24.12.2014 року є паспорт точки розподілу електричної енергії споживача ОСОБА_1 . Зазначено номер лічильника, енергетичний ідентифікаційний код точки розподілу, а також ступінь напруги/схема живлення за точкою розподілу (кВ) (а.с.9).

Відповідно до квитанції 1 від 01.03.2024 року за спожиту електричну енергію по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 необхідно сплатити 7 080,00 грн (а.с.17).

Згідно квитанції 1 від 01.04.2024 року за спожиту електричну енергію по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 необхідно сплатити 7 423,20 грн. Остання зарахована оплата 15.07.2022 року на суму 259,20 грн. Ініційовано припинення постачання по ОР 24091644 сформовано попередження споживача про відключення 24/194788 та ініційовано звернення до ОСР щодо відключення електроустановки з 26.03.2024 року (а.с.18).

З квитанції 1 від 01.04.2024 року за спожиту електричну енергію по особовому рахунку НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 , необхідно сплатити 3 423,20 грн. Остання зарахована оплата 19.04.2024 року на суму 4 000,00 грн. Ініційовано припинення постачання по ОР 24091644 сформовано попередження споживача про відключення 24/194788 та ініційовано звернення до ОСР щодо відключення електроустановки з 26.03.2024 року (а.с.19).

Згідно квитанції 1 від 01.06.2024 року за спожиту електричну енергію по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 необхідно сплатити за спожиту електричну енергію 4381,52 грн. Остання зарахована оплата 19.04.2024 року на суму 4 000,00 грн. Ініційовано припинення постачання по ОР 24091644 сформовано попередження споживача про відключення 24/194788 та ініційовано звернення до ОСР щодо відключення електроустановки з 26.03.2024 року (а.с.20).

24.06.2024 року та 24.07.2024 року ОСОБА_1 зверталась до АТ «Прикарпаттяобленерго» із заявою про розірвання договору від 24.12.2014 року про користування електроенергією за №24091644 (а.с.10,11).

Із заяви від 24.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зазначила, що однією із умов розірвання договору є припинення користування електроенергією.

02.07.2024 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» із заявою в якій просила надати розрахунок спожитої нею електроенергії за період з 07.2022 року по 04.2024 року (а.с.21).

Згідно листа директора ТОВ «Прикарпатенерготрейд», адресованого ОСОБА_1 , від 22.10.2024 року №4112 встановлено, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» розглянуло чергове звернення ОСОБА_1 , подане в Івано-Франківський Центр обслуговування клієнтів, зареєстроване за вх. №05/1552 від 15.10.2024, та повідомило, що станом на дату надання відповіді, заборгованість по Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №24091644 (далі - Договір; споживач: ОСОБА_1 , адреса підключення: АДРЕСА_1 ) складає 4 381,52 грн. Зазначено також що лист НКРЕКП за № 21481/20.2/9-24 від 17.10.2024, адресований ОСОБА_1 , електропостачальнику та оператору системи розподілу (ОСР), щодо чинних договірних відносин між ОСОБА_1 , ОСР, ПУП щодо розподілу (з ОСР) та постачання електричної енергії (Договір з електропостачальником) по об`єкту за вищевказаною адресою. В Договорі передбачено умови постачання електроенергії, порядок оплати, права та обов`язки постачальника та споживача. Сторони Договору зобов`язані дотримуватися його умов і несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором. Інформація за кожен розрахунковий період (календарний місяць) щодо обсягу спожитої електроенергії, показників приладу обліку, нарахованої суми до оплати міститься в рахунках за електричну енергію, що виставляються електропостачальником. Виставлені рахунки за електричну енергію відповідають вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПРРЕЕ), зокрема п. 9.6.1. ПРРЕЕ. Наразі дані по Договору незмінні, оскільки об`єкт за вищевказаною адресою перебуває без електроживлення з 23.04.2024, платежів по погашенню заборгованості споживачем не здійснювалося. Додано рахунок за електричну енергію за вересень 2024 р. та повторно наголошено, що інформації, вказаної в рахунку, достатньо для погашення заборгованості за спожиту електричну енергію споживачем по Договору ОСОБА_1 . Повну інформацію стосовно відновлення електропостачання було надано електропостачальником в попередніх відповідях на звернення ОСОБА_1 . Додаток: рахунок за електричну енергію за вересень 2024 р. споживачу по договору № 24091644 ОСОБА_1 - на 1 ар. (а.с.23).

Як вбачається з квитанції 1 від 01.10.2024 року за спожиту електричну енергію по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 необхідно сплатити 4 381,52 грн. Остання зарахована оплата 19.04.2024 року на суму 4 381,52 грн. Ініційовано припинення постачання по ОР 24091644 сформовано попередження споживача про відключення 24/194788 та ініційовано звернення до ОСР щодо відключення електроустановки з 23.04.2024 року (а.с.24).

Також позивачем до матеріалів справи долучено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №24091644 (Додаток 6), споживачем за яким є кв. АДРЕСА_2 (а.с.25).

Застосовані норми права

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного явища та забезпечення енергоефективності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 465/5980/17 (провадження № 61-1178св20).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18).

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Положеннями ст.ст. 641, 642 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Так, відповідно до вищенаведених норм вбачається, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи, відповідно до визначених ПРРЕЕ випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даним позовом, просила зобов`язати АТ «Прикарпаттяобленерго» розірвати із нею договір за №24091644 від 24.12.2014 року про користування електричною енергією.

АТ «Прикарпаттяобленерго» за своїм правовим статусом на ринку електричної енергії є оператором систем розподілу.

Вказаний вид господарської діяльності провадиться АТ «Прикарпаттяобленерго» на підставі ліцензії на право господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Івано-Франківської області, виданої на підставі постанови НКРЕКП від 16 листопада 2018 року № 1443 «Про видачу АТ «Прикарпаттяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Таким чином, АТ «Прикарпаттяобленерго» є операторам систем розподілу та здійснює розподіл електричної енергії для споживачів електричної енергії на території Івано-Франківської області.

ТОВ «Прикарпатенерготрейд» з 01.01.2019 року здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії споживачам (згідно з постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429) та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Івано-Франківської області (згідно з постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268).

Відтак, ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , що нею не заперечується.

Факт споживання електричної енергії за вказаною адресою та оплата рахунків за електричну енергію підтверджуються як самою позивачкою, так і рахунками за електричну енергію.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2024 року по справі №34/8286/23 встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Івано-Франківського міського суду із позовом до АТ «Прикарпаттяобленерго», ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про зобов`язання вчинити дії, визнання договору недійсним, у якому просила АТ «Прикарпаттяобленерго» надати копію договору про постачання електроенергії від 24.12.2014 року на об`єкт по АДРЕСА_1 , надати копії інших договорів з послуг про постачання електроенергії, чи інших послуг, якщо такі існують, на об`єкт за зазначеною адресою, укласти з нею договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, з особовим рахунком № НОМЕР_1 , надати довідку про те, що суми, сплачені за спожиту електроенергію АТ «Прикарпаттяобленерго» за період з 24.12.2014 року - 31.12.2018 року зараховані не тільки за об`єктом по АДРЕСА_1 , а і за нею, ОСОБА_1 , як за власником квартири, і як за платником даних послуг, визнати договір за № 24091644 від 24.12.2014 року про користування електричною енергією недійсним. Зобов`язати ТОВ «Прикарпатенерготрейд» надати копію договору про постачання електроенергії, на основі яких, таким чином, виписувалися платіжні рахунки на оплату за спожиту електроенергію на об`єкт по АДРЕСА_1 , надати документи, на основі чого появився новий рахунок за № НОМЕР_2 , укласти з нею типовий договір на постачання електроенергії з двостороннім підписанням сторін, з вказанням в ньому особового рахунка № НОМЕР_1 , підтвердити довідкою зарахування оплачених сум за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 року-01.06.2022року за об`єктом по адресу: АДРЕСА_1 , а і за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року по справі №344/8286/23 , залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.07.2024, у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго», ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про зобов`язання вчинити дії, визнання договору недійсним відмовлено.

Положеннями ст.ст. 641, 642 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відтак, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи, відповідно до визначених ПРРЕЕ випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В той же час, як встановлено судом, договір про користування електричною енергією від 24.12.2014 року на час подання цього позову втратив чинність, відтак, будь-яких прав з предмету договору сторони не мають та такий не може бути розірваний на вимогу позивача.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у випадку втрати договором чинності, як правило, основні зобов`язання сторін за цим договором припиняються на майбутнє. Відтак, після втрати чинності договір не може породжувати нових прав та обов`язків для сторін. Якщо договір вже втратив чинність, юридично його розірвання є безпредметним.

Отже, такий договір не може бути розірваний на вимогу позивача, оскільки він вже припинений.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із даним позовом просила визнати договір за №24091644 про постачання електроенергії, створений ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на підставі довіреності 65 від 31.12.2021року недійсним.

Але із матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» надало позивачці відповіді на її звернення від 26.12.2022 вих. № 4258, від 03.04.2023 вих. № 1343, з яких вбачається, що ОСОБА_1 являється споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , з якою укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позивачку повідомлено, що форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічний договір приєднання) та комерційні пропозиції розміщено на вебсайті електропостачальника за посиланням: https://pret.com.ua/ у розділі Для дому - Договори. Водночас, за зверненням споживача 12.12.2022р. їй було видано паперовий примірник договору.

Позивачем до матеріалів справи долучено паперовий примірний Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №24091644, між ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», що діє відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.06.2018 року № 429 «Про видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, в особі начальника Івано-Франківського комерційного відділення Івасютин О.В., яка діє на підставі довіреності 65 від 31.12.2021, і споживачем за яким обліковується кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено підстав, передбачених ст.215 ЦК України, для визнання договору № 24091644 недійсним, оскільки такий відповідає вимогам статей 203,633,634 ЦК України.

Стаття 633 ЦК України визначає публічний договір як договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім випадків, передбачених законом.

Договір про користування електричною енергією є публічним договором, оскільки енергопостачальні компанії є підприємцями, що надають послуги широкому колу споживачів, відтак він повинен відповідати вимогам ст.633 ЦК України, зокрема щодо однакових умов для всіх споживачів.

Отже, умови договору є однаковими для всіх споживачів і не порушують їхніх прав.

Договори про постачання електричної енергії є договорами приєднання, оскільки їхні умови розробляються енергопостачальною компанією і пропонуються споживачам для приєднання.

Частина 2 статті 634 ЦК України передбачає, що у разі, якщо договір приєднання містить явно обтяжливі для приєднаної сторони умови, які вона, виходячи зі своїх розумних інтересів, не прийняла б за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору, такі умови можуть бути розірвані або визнані недійсними за позовом приєднаної сторони.

Як слідує із договору про приєднання, умови договору не є явно обтяжливими для споживача і споживач мав можливість ознайомитися з ними перед приєднанням.

Доводи позивача, що їй нараховується плата за електричну енергію по завищеному тарифу не підтверджені належними та допустимими доказами, як і не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, що її, споживача електричної енергії, відповідачі відносять до іншої категорії (користувач) і ця обставина впливає на обсяг її прав та обов`язків.

У запропонованому для підписання позивачці примірнику договору про постачання електричної енергії, заяві-приєднання та інших документах зазначено, що позивачка відноситься до споживачів електричної енергії фізичних осіб і підстав для іншого розуміння цих документів немає.

Відтак, позивач не надала достатніх доказів наявності підстав, передбачених статтею 215 ЦК України, для визнання договору недійсним. Натомість, відповідачами доведено, що договір відповідає загальним вимогам до правочину (стаття 203 ЦК України), а також особливостям публічного договору (стаття 633 ЦК України) та договору приєднання (стаття 634 ЦК України).

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції по суті спору.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

Л.В.Василишин

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.