Справа №613/1657/24 Провадження № 2/613/90/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шалімова Д.В.

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача Дараган Ю.О. до ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до припинення його перебування в складі ЗСУ або інших утворенимх відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Своє клопотання мотивує тим, що в провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 52 392,50 грн. та судового збору у розмірі 3 028 грн. Згідно п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. На даний час він проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02 березня 2024 року та фактично не має вільного часу для вивчення матеріалів даної цивільної справи та не має можливості заключити договір про правничу допомогу з адвокатом чи іншим спеціалістом в області права, так як знаходиться на службі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі. Своє заперечення мотивує тим, що для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. Разом з тим, заявником не надано доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому проходить службу відповідач, переведений на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф на території України. Вказана довідка підтверджує лише той факт, що відповідач перебуває на військовій службі, а тому в даному випадку підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлені.

Суд, дослідивши клопотання, про зупинення провадження по справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З копії довідки № 476 від 14 листопада 2024 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02 березня 2024 року по теперішній час.

Вищевказана довідка не підтверджує перебування ОСОБА_1 у військових формуваннях, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції та виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій.

Крім того слід зазначити, що зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено саме для захисту прав та інтересів, як видно з матеріалів справи відповідач має представника, який наділений всіма правами представляти та захищати інтереси відповідача в судовому засіданні.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення ЄСПЛ у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Враховуючи вищевикладене, оскільки, стороною відповідача не надано суду належних доказів того, що відповідач проходить військову службу у військовій частині, яка переведена на військовий стан та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.252, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 , про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ