Справа № 212/3435/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 12 лютого 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровали шлюб, під час якого у них народилася донька, ОСОБА_3 . 13 квітня 2020 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Також 5 лютого 2020 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі № 212/9040/19 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Додавав, що 16 квітня 2021 року був зареєстрований шлюб між позивачем та ОСОБА_5 , під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього з ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 . На даний час у позивача відбулись істотні зміни, що спонукають його звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Так 31 грудня 2024 року набрало законної сили рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_1 й ОСОБА_5 . Також на підставі рішення від 23 січня 2025 року Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина, ОСОБА_7 , в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2024 року до досягнення сином повноліття. На часткове виконання такого рішення суду, починаючи з листопада 2024 року, він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку на утримання сина, ОСОБА_7 . Крім того через припинення шлюбних відносин із ОСОБА_5 він проживає зі своїми непрацездатними батьками, ОСОБА_8 , 1957 р. н., та ОСОБА_9 , 1951 р. н., в АДРЕСА_1 . Так мати позивача є інвалідом 3-ї групи, а батько має численні хронічні захворювання, тому вони потребують додаткових витрат на підтримку та відновлення свого здоров`я. Отже, ОСОБА_1 має обов`язки з утримання своїх батьків. Також, починаючи з грудня 2024 року погіршився стан здоров`я позивача, що призвело до зниження його працездатності. Крім того кризовий стан економіки позначився на суттєвому зменшенні розміру зарплати позивача. Вказані обставини призвели до значного погіршення майнового стану позивача. На підставі переліченого просив суд розмір аліментів, що були стягнуті з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 5 лютого 2020 року по справі № 212/9040/19, зменшити та стягувати в подальшому з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, наполягаючи на задоволенні заявлених ним позовних вимог, додаючи, що стягнення з нього аліментів на утримання доньки, ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку суттєво позначається на його майновому стані, оскільки він зараз утримує за рішенням суду також молодшого сина від другого шлюбу, а також його щомісячний дохід значно зменшився, тому у нього виникли труднощі майнового стану, зважаючи на необхідність утримувати своїх батьків та проходження ним самим вартісного лікування.

Відповідачка у судовому засіданні не визнала заявлені ОСОБА_1 до неї позовні вимоги, вказуючи, що обставини у житті позивача змінились, однак він повинен утримувати свою доньку належним чином, внаслідок чого вона не погоджувалась на пропозиції позивача у добровільному порядку змінити розмір аліментів на спільну доньку до суду. Вказувала при цьому, що у ОСОБА_1 перед нею відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 . Зазначала, що позивач не завжди приймає участь у вихованні доньки, ОСОБА_4 , зустрічаючись із дитиною десь 1 раз на місяць, а також іноді приймає участь у додаткових витратах на утримання дитини, тому позивач за можливості намагається піклуватися про свою доньку та забезпечувати її усім для розвитку дитини. Зауважувала, що її сімейний стан не змінився, а вона постійно мешкає із своєю донькою, яку іноді залишає своїй матері, яка допомагає відповідачці у вихованні ОСОБА_4 . Додавала, що вона намагається будувати стосунки із іншим чоловіком, однак це не позначається на вихованні та утриманні спільної для сторін доньки, ОСОБА_4 . Зауважувала, що вона сама та за допомогою аліментів від позивача утримує свою доньку, ОСОБА_4 . При цьому вона отримує за місцем роботи десь 16000 17000 грн. доходу на місяць та допомагає при цьому матеріально своїй матері, яка є пенсіонером, а також своїй старшій донці, яка навчається на 3-му курсі. Таким чином рішення по суті справи залишила на розсуду суду.

Судом було за ст. 201 ЦПК України відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо врегулювання спору за участі судді, враховуючи заперечення проти цього відповідачки.

Також судом відповідно до ст. 93 ЦПК України, враховуючи, що ОСОБА_2 в судовому засіданні надала відповіді на всі поставлені їй ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до суду питання, що визнавалось самим позивачем, визнав недоцільним зобов`язувати ОСОБА_2 надавати у письмовій формі такі відповіді позивачу за клопотанням останнього.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом було встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 12 лютого 2016 року по 7 серпня 2020 року, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2020 року, яке набуло чинності 7 серпня 2020 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 14 липня 2016 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 424 від 14 липня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також згідно із рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 5 лютого 2020 року по справі № 212/9040/19 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого стягувачу був виданий виконавчий лист 12 березня 2020 року.

За довідкою від 30.10.2024 року було встановлено, що ОСОБА_1 працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді менеджера адміністрації персоналу, корпоративних комунікацій та питань євроінтеграції.

При цьому за заявами від 17.02.2020 року та 11.03.2020 року позивача з ОСОБА_1 за місцем роботи останнього в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від зарплати позивача.

Відсутність заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь відповідачки на утримання доньки, ОСОБА_4 , на виконання рішення суду від 5 лютого 2020 року підтверджується довідкою від 1 березня 2025 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з якого на виконання такого рішення було перераховано із заробітної плати протягом жовтня 2024 року лютого 2025 року загалом 54651,95 грн., що вбачається з довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 16 квітня 2021 року по 31 грудня 2024 року, що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2024 року, яке набуло чинності 31 грудня 2024 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

У свою чергу згідно із свідоцтвом про народження, виданим 5 серпня 2021 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 159 від 5 серпня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Крім того згідно рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 23 січня 2025 року по справі № 214/8394/24 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 вересня 2024 року. Рішення суду наразі не набуло чинності.

Добровільне перерахування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина, ОСОБА_7 , за жовтень 2024 року та за листопад 2024 року в сумах 9636,84 грн. та 9629,61 грн. відповідно підтверджується платіжними інструкціями від 28.11.2024 року та від 16.12.2024 року.

За заявою від 30.12.2024 року позивача з ОСОБА_1 за місцем роботи останнього в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» добровільно стягуються на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини від зарплати.

Утримання із заробітної плати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина, ОСОБА_7 , в розмірі 1/6 частки від доходу підтверджується довідкою від 1 березня 2025 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з якого за такою довідкою було перераховано протягом грудня 2024 року лютого 2025 року загалом 17241,06 грн.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 14 грудня 1979 року Інгулецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 634 від 14 грудня 2079 року, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстровані разом із позивачем по АДРЕСА_1 з 15.12.2021 року, що підтверджується копіями паспортів батьків позивача (серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 ), а також довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 від 15.12.2021 року № 22004 та інформацією від 07.03.2025 року з Реєстру Криворізької міської територіальної громади.

Фактичне проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом із ОСОБА_1 однією родиною по АДРЕСА_1 підтверджується актом від 11 березня 2025 року дільниці № 3 ТОВ «Житло Сервіс - КР», складеним за свідченням сусідів.

Крім того відповідно до довідки МСЕК від 18.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_8 є інвалідом 3-ї групи безстроково за загальним захворюванням.

При цьому суд зазначає, що сам по собі факт реєстрації та проживання позивача разом із батьками пенсійного віку за однією адресою не свідчить про утримання позивачем своїх батьків, враховуючи відсутність доказів розміру їх пенсій, тому ОСОБА_1 не доведено відсутність у його батьків належного матеріального забезпечення.

Встановлено також, що ОСОБА_1 проходив лікування протягом 2023-2024 років з приводу спинного синдрому із іррадіацією, радикулопатії, остеохондрозу, гострої інфекції верхніх дихальних шляхів, ознак атеросклерозу, а також варикозного розширення вен ніг, що вбачається з наданих позивачем медичних документів.

Суд при цьому встановив, що за довідкою від 1 березня 2025 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вбачається, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року включно отримав заробітну плату в сумі 277391,90 грн., з якої було відраховано податків та зборів на суму 58784,12 грн., а також аліменти в розмірі 71893,01 грн., внаслідок чого на руки позивач отримав загалом 146714,77 грн., тобто десь по 29342,96 грн. на місяць.

Отже, враховуючи інформацію про доходи ОСОБА_1 за місцем його роботи за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року включно можна визначити, що 1/4 частка від середнього заробітку позивача за такий період становитиме 10679,59 грн. (277391,90 / 5 х 0,77 / 4 = 10679,59), а 1/5 частка 8543,67 грн. (277391,90 / 5 х 0,77 / 5 = 8543,67) та 1/6 частка 7119,73 грн. (277391,90 / 5 х 0,77 / 6 = 7119,73) відповідно.

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що за ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому в новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд, зважаючи на встановлені обставини справи, вважає доведеним зміни сімейного та майнового станів позивача внаслідок наявності рішення суду від 23 січня 2025 році про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/5 частки від доходів на утримання молодшої дитини, сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також суттєвого скорочення заробітної плати ОСОБА_1 за місцем роботи останнього на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», враховуючи, що наразі позивач сплачує аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 5/12 від зарплати (41,7%).

Суд також вказує, що згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років становить 2563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн., а для працездатних осіб 3028 грн.

Враховуючи дані про заробітну плату позивача за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року включно, вбачається, що ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_4 , 2016 р. н., сплачує у середньому на місяць близька 10679,59 грн. (1/4 частка доходу) та просить зменшити розмір аліментів до близька 7119,73 грн. на місяць (1/6 частка доходу).

В той же час розмір аліментів у вигляді 1/5 частки від доходу позивача, враховуючи дані про його зарплату з жовтня 2024 року по лютий 2025 року включно, становитиме біля 8543,67 грн., що було фактично присуджено до виплати позивачу на утримання його молодшого сина рішенням суду від 23 січня 2025 року.

Суд, натомість, вказує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19.

При цьому суд звертає увагу на те, що при відрахуванні з доходу позивача загалом 2/5 частки (1/5 частка + 1/5 частка) від зарплати для виплати аліментів на обох дітей у ОСОБА_1 залишатиметься дохід, який суттєво перевищуватиме прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, а також перевищуватиме розмір середньої заробітної плати по Україні, що у свою чергу не порушуватиме прав позивача.

Таким чином судом при вирішенні спору було взято до уваги рівність прав обох дітей позивача, зменшення доходу позивача, обовязок обох батьків утримувати спільну доньку, ОСОБА_4 , внаслідок чого, виходячи зі встановлених обставин справи вважає, що доведені позивачем підстави для зменшення розміру аліментів через зміну його матеріального стану, свідчать про доцільність подальшого стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки, ОСОБА_4 , в розмірі саме 1/5 частки від доходів позивача.

Відповідно до наведеного вмотивування, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/4 частки від доходів до розміру 1/5 частки від доходів ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 5 лютого 2020 року по справі № 212/9040/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 5 лютого 2020 року по справі № 212/9040/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, - припинити з дня набрання рішенням законної сили та повернути виданий виконавчий лист по справі № 212/9040/19 після повного погашення по ньому заборгованості.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 квітня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д. О. Козлов