Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7766/24
Провадження № 2/279/437/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/7766/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом від 12.09.2023 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №347280254 від 20.09.2023 року.

Відповідач, ОСОБА_2 є власником вищерозміщенної квартири АДРЕСА_2 . В даній квартирі відповідач сам не проживає, а здає її для тимчасового проживання стороннім громадянам.

Так 21.05.2024 року з вини осіб, які проживають в квартирі АДРЕСА_3 відбулося затоплення квартири.

Зазначає, що для фіксування факту залиття квартири зверталася з заявами до керівника КВЖРЕП № 1 для складання відповідних актів.

Факт залиття квартири АДРЕСА_4 , підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.05.2024 року, затвердженого начальником КВЖРЕП №1.

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.05.2024 року, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є вихід з ладу гнучкого шлангу до унітазу у вищерозміщеній квартирі АДРЕСА_3 .

Внаслідок затоплення квартири, з вини відповідача, їй було завдано майнової шкоди.

Для визначення розміру майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, звернулася до сертифікованого оцінювача, яким було проведено роботу з визначення вартості збитків від пошкодження, які заподіяні в житловій квартирі.

За результатами проведення роботи з визначення вартості збитків, було надано довідку сертифікованого оцінювача ОСОБА_3 якою визначено вартість збитку станом на 12.06.2024 року в сумі - 58000 грн.

На добровільних засадах відповідач відмовився відшкодувати нанесені матеріальні збитки або провести ремонтні роботи своїми силами та за свій рахунок. Неодноразово намагалася вирішити дане питання мировим шляхом в досудовому порядку, однак відповідач на контакт йти відмовляється, всі його усні звернення до нього були проігноровані.

Оскільки відповідач в добровільному порядку завдані залиттям квартири збитки відшкодовувати відмовляється, вимушена звернутися до суду із даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь 58000 гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Крім того, зазначає, що внаслідок затоплення квартири відповідачем їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із неодноразовим залиттям належної їй квартири, та яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. Вона перенесла значні фізичні та психічні страждання, було порушено її нормальні життєві зв`язки та ритми, створено незручності в користуванні її приватною власністю протягом тривалого часу. Також разом з нею проживають інші особи, з якими вона була вимушена тимчасово змінювати місце проживання у зв`язку з залиттям квартири, що як наслідок порушило нормальні ритми життя та створило додаткові незручності.

Вважає, що сума 10000 гривень в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди відповідачем відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Просить стягнути з відповідача на її користь 10000 гривень моральної шкоди, а також 1211,20 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено Відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 19.02.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом подачі відзиву на позов не скористався.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 20.09.2023 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневисем І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №697 та витягом з Державного реєстру речових прав.

Згідно інформаційного листа Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 від 23.09.2024 року №1143 по квартирі АДРЕСА_2 особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито на ім`я - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в електронній базі КВЖРЕП №1 значиться, як власник квартири.

Право власності ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 також підтверджується відповіддю №1291687 від 15.04.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.05.2024 року, складеного комісією КВЖРЕП №1 та затвердженого начальником КВЖРЕП №1 Городничим П.С., слідує, що 21.05.2024 року в будинку АДРЕСА_6 мало місце залиття кв АДРЕСА_4 .

Причиною залиття зазначено, що в вищерозміщеній квартирі АДРЕСА_3 вийшов з ладу гнучкий шланг до унітазу, що і стало причиною залиття.

З довідки оцінювача ФОП ОСОБА_4 слідує, що вартість пошкоджень майна від попадання вологи в житловій квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , станом на 12.06.2024 року складає 58000 гривень.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана норма закону регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювана шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, тобто відповідача по справі. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує.

Положеннями ч. 2 ст. 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що власник зобов`язаний власним коштом ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Положеннями ст.177 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Пошкодження систем, за які відповідають комунальні служби, і які могли стати причиною затоплення квартири позивача, встановлено не було.

За використання сантехнічного або водогінного обладнання чи недбалого відношення до використання такого обладнання, його несвоєчасної заміни чи несанкціонованого ремонту несе відповідальність власник житлового приміщення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди внаслідок залиття її квартири, причинно-наслідковий зв`язок та розмір завданих збитків.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача та розмір збитків, спричинених залиттям квартири.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди в повному обсязі.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань та тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права.

Враховуючи, що внаслідок залиття квартири позивач певний час не могла належним чином користуватися власним житлом, внаслідок чого було порушено її повсякденні, нормальні ритми життя, створено додаткові незручності та труднощі, була порушена її нормальна буденна діяльність, вона зазнала психологічних страждань, суд визнає, що позивачу заподіяно моральну шкоду. При визначені розміру заподіяної моральної шкоди суд виходить з критеріїв розумності, справедливості та вважає, що 5000,00 грн буде відповідати заподіяному виду шкоди, характеру та ступенню зазнаних позивачем страждань.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати розподіляються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58000 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 5000 грн. заподіяної моральної шкоди та 944,02 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору, а всього: 63944 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сорок чотири) гривень 02 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ