Справа № 214/944/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Сітісервіс -КР» про захист прав споживачів, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, -

Встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про захист прав споживачів. 24 травня 2024 року від позивачів на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову. Згідно зміненої позовної заяві останні просять суд визнати нечесною підприємницьку практику ТОВ «Сітісервіс КР» стосовно здійснення ним підприємницької діяльної в умовах відсутності нотаріального посвідчення Договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-міському районі ( об`єкт № 1 ) від 18.11.2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради і ТОВ «Сітісервіс-КР», а також відсутність нотаріального посвідчення Договору № 1406/05-18 про надання послуг з управлінням будинку від 03.06..2018 року, які є нікчемним відповідно до ч. 3 ст. 209 , ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 1031 ЦК України.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що листом ТОВ «Сітісервіс-КР» у відповідь на їх Скаргу від 04.12.2023 року відмолено в наданні копії нотаріально посвідченого згідно вимог ч. 2 ст. 1031 ЦК України Договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради та ТОВ «Сітісервіс-КР», що згідно п. 5 ч. 1 ст. ЗУ «Про захист прав споживачів » є порушенням. Позивачі зазначають що недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення Договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради та ТОВ «Сітісервіс-КР`свідчить про нечесну підприємницьку практику відповідача та порушує права їх права як споживачів.

3.Від представника відповідача ТОВ «Сітісервіс-КР» Цопи Л.А надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, за таких підстав. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. (діє з 10.06.2018 р.) управитель багатоквартирного будинку фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволено господарсько-побутових потреб. ТОВ «Сітісервіс-КР» як виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо. Нечесна підприємницька практика включає:вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. При цьому, позивачі посилаються на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стосовно відмови Позивачам у наданні нотаріально посвідченого Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Центрально Міському районі. Позивачі отримували завірену згідно чинного законодавства України печаткою підприємства копію даного договору під час розгляду цивільної справи №216/1685/21 за позовом ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до Відповідачів про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, однак їх не влаштовано те, що договір не має саме нотаріального посвідчення. З приводу нотаріально завіреної копії слід зазначити, що процедура проведення конкурсу регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок 631) та Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №60 від 25.04.2005 року «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді» (далі - Наказ 60).Згідно п.1.4 Наказу 60, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Згідно п.2 порядку 631, організатором конкурсу є балансоутримувач житлового фонду, тобто Управління благоустрою та житлової політики. Організатор конкурсу утворює комісію, до складу якої входять представники організатора конкурсу, органів місцевого самоврядування,органів виконавчої влади, а також (за їх згодою) представники об`єднань організацій роботодавціву сфері житлово-комунальних послуг, що приєдналися до Галузевої угоди у сфері житлово-комунального господарства, представники територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та споживачі, які не пізніше ніж за три дні до закінчення строку подання конкурсних пропозицій дали свою згоду бути членами конкурсної комісії (п.5 Порядку). Склад конкурсної комісії затверджує його організатор (п.6 Порядку). Для участі у конкурсі його учасники подають оригінали або засвідчені з установленому законодавством порядку копії документів, передбачених конкурсною документацією (п.16 Порядку). Пунктом 2 Положення визначено, що учасником конкурсу с суб`єкт господарювання, який подав конкурсну пропозицію.

Таким чином, суб`єктами у сфері проведення конкурсу на визначення управителя

житлового фонду є: 1. Конкурсна комісія та її члени, які здійснюють підготовку і проведення конкурсу, приймають рішення за його наслідками (представники УБЖП, органу місцевого самоврядування, виконавчої влади, за їх згодою: представники організації роботодавців у сфері ЖКЕ, представники органу центральної влади у сфері захисту прав споживачів та/і споживачі); 2.Учасники конкурсу (особи, які подали свої пропозиції). Як вбачається з вищенаведеного, договір не мав нотаріального посвідчення.

4.Від позивачів відповідь на відзив не надходила.

Процесуальні дії у справі.

5.Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Заяви та клопотання учасників справи.

6. ОСОБА_1 та Ланчковський О.С. до зали судового засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтрималаи в повному обсязі.

7.Представник відповідача до зали судового засідання також не з`явився, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Обставини встановлені судом.

8.04 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до ТОВ «Сітісервіс -КР» зі скаргою про надання нотаріально посвідченого Договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради та ТОВ «Сітісервіс-КР» ( а.с. 3).

9.Згідно відповіді ТОВ «Сітісервіс -КР» від 13.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у наданні нотаріально посвідченої копії Договору , оскільки відповідно до ч. 2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати в установленому законом порядку необхідну інформацію про перелік житлово комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифи, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг. Крім того, згідно ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ст. ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирного будинку» від 14.05.2015 року. Договір про надання послуг з управителем багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником . Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язком для виконання всіма співвласниками. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Сітісервіс -КР» вимушений відмовити у задоволенні скарги, так як запитувана інформація не входить до закріпленого у законодавстві переліку ( а.с. 4).

10.Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком № 1406/05-18 від 03.06.2018 року ТОВ «Сітісервіс-КР» в особі директора Кабакової Т.В. та співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_3 уклали договір про надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території ( а.с. 14-15). Додатком № 2 до Договору визначено ціну на послуги з управління багатоквартирного будинку ( а.с. 16). Згідно Додатку №1 до Договору встановлені загальні відомості про будинок та складено акт технічного огляду будинку (а.с.16 звор.)

11.Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі ( об`єкт 1) Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з одного боку, та ТОВ «Сітісервіс-КР» з другого боку уклади договір, предметом якого є надання послуг утримання будинку, споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою ( а.с. 17-18, 19).

Джерела права й акти їх застосування.

12.Відповідно до ч.1 ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

13.Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14.Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

15. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

16.Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу.

17.Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

18.Відповідно до ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

2. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про:

1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару;

2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції;3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції;4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг;5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу;6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті;7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець;8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди;9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції;10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Підприємницька практика, яка істотно спотворює або може істотно спотворити економічну поведінку лише чітко визначеної (окремої) групи споживачів, особливо вразливих до такої діяльності через їх розумові або фізичні вади, вік чи довірливість, у разі якщо продавець мав об`єктивну можливість передбачити їх поведінку та особливості, має оцінюватися з точки зору середньостатистичного представника такої групи, а також з урахуванням припущення, що, зважаючи на викладені обставини, можливість здійснити свідомий і компетентний вибір відсутня і споживач помиляється при вчиненні правочину щодо обставин, які мають істотне значення. Зазначені умови не стосуються законної рекламної діяльності, у тому числі створення заяв або виразів, які не можуть бути сприйняті буквально.

3. Забороняються як такі, що вводять в оману:

1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції;2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої;3) відмова від пред`явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару;4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості продукції або про продаж продукції протягом обмеженого строку, що спонукає споживачів до прийняття швидкого рішення і позбавляє їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення;5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження;6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім`ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію;7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції;8) використання повідомлення про розпродаж у зв`язку із припиненням суб`єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності;9) маркування продукції знаком довіри, знаком якості або знаком відповідності без отримання на це відповідного дозволу уповноваженої особи чи власника таких знаків;10) пропонування продажу продукції за спеціальною ціною, якщо:а) у продажу така продукція відсутня;б) продавець відмовляється прийняти замовлення на таку продукцію або доставити її у прийнятний строк;в) продавець пропонує неякісні екземпляри такої продукції з наміром продати іншу продукцію;11) редставлення встановленого законодавством права споживача як наданого продавцем продукції привілею;12) неправдива заява про припинення продавцем торговельної діяльності або його переїзд;13) заява про те, що придбання продукції може сприяти виграшу у лотереї;14) поширення недостовірної інформації про стан ринку або можливість придбати продукцію з метою спонукати споживача придбати продукцію на менш вигідних для нього умовах15) заява про проведення конкурсу або розіграшу подарунків без наступного вручення таких подарунків або їх еквівалента;16) недостовірне твердження про те, що продавець діє не в торговельних, ділових чи професійних інтересах, або представлення продавцем себе як споживача.

Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.

19. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»;5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). 2. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів

19.Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

20.Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

21.Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками, спорудами або групою будинків і споруд частини Центрально-Міського р-ну м. Кривого Рогу на підставі договору, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 18.11.2013року.

22.ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією до багатоквартирного буд. АДРЕСА_1 на підставі договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018 №1406/05-18, укладеного зі співвласниками багатоквартирного будинку в особі уповноваженого ОСОБА_3 відповідно до протоколу зборів співвласників від 03.05.2018. За умовами договору, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» наділене функціями з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.

23. 04.12.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звертались до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» із заявою з приводу надання їм копії нотаріально посвідченого Договору № 1406/05-18 про надання послуг будинку від 03.06.2018 року.

24.З відповіді ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 04.12.2023 за вх. №Л-337/100 вбачається, що працівниками підприємства позивачам було відмолено у видачі нотаріально посвідченої копії договору № 1406/05-18 так як запитувана ними інформація не входить до закріпленого законодавством переліку, та роз`яснено, що оскільки відповідно до ч. 2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати в установленому законом порядку необхідну інформацію про перелік житлово комунальних послуг, їх вартість , загальну вартість місячного платежу , структуру ціни/тарифи, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг. Крім того, згідно ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ст. ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирного будинку» від 14.05.2015 року. Договір про надання послуг з управителем багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язком для виконання всіма співвласниками.

25. Не погоджуюсь з мотивами у листі директора ТОВ «Сітісервіс-КР», щодо відмови в наданні позивачам завірену підписом управителя копію нотаріально посвідченого Договору № 1406/05-18 про надання послуг будинку від 03.06.2018 року, останні звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стосовно ненадання їм вищезазначеного договору.

26.Відповідно до правового висновку викладеного у постанові ВС від 05.06.2018 у справі №338/180/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19 перелік способів захисту, визначений у ч.2 ст.16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові Тобто ефективність способу захисту інтересу та права позивача визначається перш за все виходячи з змісту порушеного права за захистом якого він звернувся.

27. В свою чергу заявлені позивачами вимоги про визнання нечесною підприємницької практики ТОВ «Сітісервіс КР» стосовно здійснення ним підприємницької діяльної в умовах відсутності нотаріального посвідчення Договору про надання послуг з управління будинком, споруд або групою будинків і споруд у Центрально-міському районі ( об`єкт № 1 ) від 18.11.2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради і ТОВ «Сітісервіс-КР», а також відсутність нотаріального посвідчення Договору № 1406/05-18 про надання послуг з управлінням будинку від 03.06..2018 року, які є нікчемним відповідно до ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 1031 ЦК України, не відповідають ані вимогам ЦК України, ані Закону України «Про захист прав споживачів», та умовам договору.

28.Відповідно до ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя

29.Згідно ч.4 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. Такою уповноваженою особою може бути: співвласник багатоквартирного будинку; управитель багатоквартирного будинку; уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; правління житлово-будівельного кооперативу; інша фізична чи юридична особа, уповноважена рішенням співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

30.З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що спеціальний закон яким регулюється порядок укладання договорів про надання комунальної послуги не передбачає його нотаріального посвідчення.

31.Крім того, нормами ЦК України також не передбачено вимоги щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору № 1406/05-18 від 03.06.2018 року.

Тому твердження позивачів, що договір про надання послуг з управління будинком № 1406/05-18 від 03.06.2018 року має наслідки нікчемного правочину є безпідставними та не ґрунтується на нормах закону.

32.Крім того, суд зазначає, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем.

33.Однак, з долучених до матеріалів справи доказів та зі змісту позовної заяви не вбачається, яким чином відповідач ТОВ «Сітісервіс-КР» порушив права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як споживачів комунальних послуг . За відсутності встановлення факту порушення прав позивачів суд відмовляє в позові та вважає, що доводи позивачів є припущенням та не свідчать про порушення конкретного права, свободи чи інтересу які підлягають захисту в судовому порядку. Зазначені в позові переліки статей ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів» не свідчать про наявність будь-якого порушення прав позивачів через відсутність встановлених обставин про порушення прав, свобод та законних інтересів позивачів.

34.Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

35. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

36.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

37.Під час звернення до суду позивачі відповідно до Закону України «Про захист прав споживач» звільнені від сплати судового збору. Тому, в зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати пов`язані зі сплатою судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Сітісервіс -КР» про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги.

Відомості про сторін:

Позивачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яки зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_2 , яки зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс -КР», юридична адреса: вул. Генерала Радієвського, 34а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область , ЄРПОУ 38788964

Суддя І.Б. Малаховська