Справа № 146/2052/24
Провадження №22-ц/801/626/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мороз І. С.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

14 квітня 2025 рокуСправа № 146/2052/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Шемети Т. М., Сала Т. Б.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови.

10 лютого 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду витребувано вказану справу із Томашпільського районного суду Вінницької області.

27 лютого 2025 року з Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла зазначена цивільна справа для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

04 березня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду вказану апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій потрібно зазначити поважні причини для поновлення такого строку (за їх наявності) та надати докази на їх підтвердження, а також для надання доказів сплати судового збору.

Вказану ухвалу скаржник отримала 29 березня 2025 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

01 квітня 2025 року від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 04 березня 2025 року надійшла заява, до якої додано апеляційну скаргу в новій редакції.

У тексті поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала 31 грудня 2024 року, після чого одразу звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою, однак таку апеляційну скаргу, як вважає скаржник, було незаконно повернуто ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2025 року. Після чого ОСОБА_1 повторно звернулась із апеляційною скаргою 03 лютого 2025 року. За таких обставин, скаржник просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року. При цьому, у новій редакції апеляційної скарги ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Варто зазначити, що у вперше поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору відповідно до положень статті 5 частини 9 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки ОСОБА_1 не конкретизувала норму закону, на підставі якої, на її думку, суд мав звільнити її від сплати судового збору, апеляційну скаргу було залишено без руху і надано скаржнику строк для сплати судового збору.

Подаючи апеляційну скаргу в новій редакції, ОСОБА_1 просить вже звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону додаються до апеляційної скарги.

Документів, які підтверджують підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в розумінні положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» скаржником не надано.

Суд не розцінює вимогу ОСОБА_1 щодо звільнення її від сплати судового збору як клопотання, оскільки у разі надання передбачених п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України документів таке клопотання не розглядалося б судом, так як на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» скаржник звільняється від сплати судового збору в силу закону.

ОСОБА_1 , звертаючись 03 лютого 2025 року з апеляційною скаргою та усуваючи 01 квітня 2025 року недоліки апеляційної скарги, не надала в обох випадках документів, які підтверджували б підстави звільнення від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки ОСОБА_1 не було виконано вимоги ухвали апеляційного суду від 04 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, подану апеляційну скаргу, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, необхідно визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О. В. Ковальчук

Судді: Т. М. Шемета

Т. Б. Сало