Справа № 522/5615/19
Провадження № 4-с/522/15/25
УХВАЛА

14 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового Павла Вікторовича, (стягувач ОСОБА_2 ), -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. про відкриття виконавчого провадження № 73151283 від 02.11.2023.

В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні у головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. перебуває виконавче провадження № 73151283 з примусового виконання виконавчого листа № 522/5616/19 від 05.10.2023, виданого Приморським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. від 02.11.2023 відкрито виконавче провадження про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Указує, що він на підставі свідоцтва про право власності Одеського міського управління юстиції Одеської області від 11.07.2015 є власником квартири АДРЕСА_1 , яке є чинним та не скасовано, а його виселення вважає незаконним.

Квартиру він придбав у 2013 році за 75 000 доларів США від забудовника, у період з 2013 по 2020 роки здійснив її якісний ремонт, постійно проживає в ній із своїм сином та несе витрати на її утримання. Іншого житла він не має, тому вважає його виселення, без надання іншого житла, неприпустимим.

Вважає, що старшим державним виконавцем Жорновим П. В. при відкритті виконавчого провадження порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження відкрито на підставі заяви про примусове виконання особи, яка не є учасником вказаного виконавчого провадження.

Під час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Жорновим П. В. не ідентифіковано стягувача ОСОБА_2 , згідно паспортних даних він є громадянином різних держав - російської федерації, Молдови та ПМР.

Зазначає, що 26.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого для врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється зміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація, громадяни російської федерації, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації (тобто країна агресор та всі пов`язані з нею особи).

Вважає, що головним державним виконавцем Жорновим П. В. незаконно відкрито виконавче провадження, а саме без перекладу та нотаріально засвідченого перекладу з молдовської або російської мови на українську мову паспортів ОСОБА_3 , без належної та законної інформації, яка повинна ідентифікувати ОСОБА_2 , також без належних підтверджуючих документів стягувача, а саме його ім`я, прізвища, та по батькові.

Крім того зазначає, що 25.04.2019 прийнято Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», яким імперативно передбачено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого підпорядкування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

При цьому, як слідує з постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавець відкрив провадження без перекладу паспорту ОСОБА_4 на державну мову з нотаріальним засвідченням його правильності.

Дані стягувача ОСОБА_2 відрізняються та не відповідають даним паспорту ОСОБА_5 , що позбавляє можливості його ідентифікувати.

Також зазначає, що за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру не зареєстровано, що свідчить, на його думку, про незаконність дій державного виконавця.

На підставі наведеного просив визнати дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73151283 від 02.11.2023.

02.04.2025 на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 73151283.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 1-3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та права державного виконавця визначені статтею 18 Закону № 1404-VII.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження № 73151283, 24 жовтня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року видано виконавчий лист № 522/5615/19 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та вселення до неї ОСОБА_2 .

25 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту постанови Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.11.2023 слідує, що до заяви про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 додано копію паспорта громадянина Республіки Молдова за № НОМЕР_1 , виданого 07.06.2021 та дійсного до 07.06.2031, орган видачі Агенція державних послуг з перекладом з румунської на українську мови. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галієвським Д. О. засвідчено вірність цієї копії витягу з 02, 03, 26, 27 сторінки оригіналу документа, який складається з 32 сторінок. Письмовий переклад тексту документа з румунської на українську мови зроблено перекладачем Паюхіною Я. Ю., справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом.

02.11.2023 головним державним виконавцем Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Жорновим П. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 522/5615/19, виданого Приморським районним судом м. Одеси.

02 січня 2024 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС у місті Одесі Жорновим П. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73151283 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У пункті 10-2 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефеціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Згідно абзацу 2 п.10-2 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефеціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, виконавче провадження було розпочато на підставі заяви, поданої громадянином Республіки Молдова ОСОБА_2 , що підтверджується паспортом громадянина Республіки Молдова за № НОМЕР_1 , виданим 07.06.2021 та дійсним до 07.06.2031.

При цьому, з копії паспорта громадянина російської федерації 51 № НОМЕР_2 , на яку посилається ОСОБА_1 у скарзі, та яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, слідує, що він виданий 23 травня 2006 року, та був дійсний до 23 травня 2011 року.

Відтак, ОСОБА_1 не доведено підстав для визнання дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними, як і підстав для скасування оскаржуваної постанови. Доводи скарги не свідчать про наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними (неправомірними) головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. та скасування постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового П. В. про відкриття виконавчого провадження № 733151283 від 02.11.2023, відсутні.

Керуючись ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Жорнового Павла Вікторовича, (стягувач ОСОБА_2 ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА