ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/14606/24 від 19 грудня 2024 року виданого за заявою Акціонерного товариства « Дніпровська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, судового збору (суддя першої інстанції Савранський Т.А.),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за заявою Акціонерного товариства « Дніпровська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг по оплаті за теплопостачання, судового збору.

19.12.2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ., на користь АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» 45 559,54 гривні заборгованості по оплаті за теплопостачання 1 498,38 гривень заборгованості за абонентське обслуговування, 3 017,98 гривень - інфляційних витрат, 977,03 гривні - 3% річних, 1 190,59 гривень - пені, 1 800,00 гривень - витрат на правничу допомогу, та судовий збір у розмірі 80,75 гривень.

09.01.2025 року боржник ОСОБА_1 , звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/14606/24 від 19 грудня 2024 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за №208/14606/24 19 грудня 2024 року виданого за заявою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», залишено без розгляду та повернуто боржнику.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника Переверзева І.В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а так вказала нате, що нею не укладалось жодних договорів про надання послуги з централізованого опалення з АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», а також виконавець послуги не забезпечив постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

ОСОБА_2 просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від стягувача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо повернення заяви.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, в даній справі оскаржується ухвала про повернення заяви, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно із ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 6 статті 171 ЦПК України встановлено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.19 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 23.12.2011 №14 « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що заява про скасування судового наказу за формою і змістом має відповідати вимогам статті 105 ЦПК ( 1618-15 ) та має бути подана протягом десяти днів із дня отримання надісланих боржникові документів, визначених статтею 104 ЦПК ( 1618-15 ). Така заява може бути подана як боржником чи його представником, так і органами та особами, яким у випадках, встановлених законом, надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина перша статті 45, частина друга статті 105 ЦПК), із зазначенням підстав для такого звернення до суду в інтересах боржника.

Заява про скасування судового наказу не може бути подана стягувачем. Скасування судового наказу з ініціативи суду також не допускається.

У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

У п. 20 зазначено, що оскільки при поданні заяви про скасування судового наказу боржник згідно із законом може лише посилатися на докази, якими обґрунтовував свої заперечення проти заявлених вимог, то такі докази можуть подаватись ним при розгляді цієї заяви.

Разом із тим, враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про скасування судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Аналіз зазначеної норми свідчить проте, що суд може повернути без розгляду заяву про скасування судового наказу, якщо така є неналежно оформленою, зокрема у випадку не подання боржником доказів якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що стягував звертаючись із заявою про видачу судового наказу, просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суму заборгованості у розмірі 45 559,54 грн. по оплаті за теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Постачання теплової енергії відповідно до ст. 5 Закону України «Про життєво - комунальні послуги» визначено житлово-комунальною послугою.

Відповідно п.5 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

П. 13 Постанови Кабінету міністрів України від 21.08.2019 року N? 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги т постачання теплової енергії» визначено, що послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з ця опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

П. 2 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на https://dtec.com.ua

П. 51 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової сперти передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту акцентування його споживачем. але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування 04.10.2021 року і не протягом одного року в дати набрання чинності. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Матеріалами справи встановлено, що до заяви було надано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної власності боржникам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст. 316-319 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов`язує.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про скасування судового наказу, посилалась на те, що вона не укладала жодних договорів зі стягувачем на постачання теплоенергії, проте наявні в матеріалах справи докази вказують на зворотне, оскільки власниками спірної квартири є саме боржники, які споживають теплоенергію на підставі типового договору, доказів того, що квартири було від`єднало від системи центрального опалення апелянтом не надано, а тому колегія суддів вважає, посилання у скарзі безпідставними та необґрунтованими.

Також боржником не спростовано наявну заборгованість за отримані послуги опалення.

Отже, враховуючи, вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви боржника про скасування судового наказу на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України,

Колегія суддів погоджується з таким рішенням і зазначає, що ухвала суду повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська