СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1204/24
Провадження №2/547/78/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.О.Харченко,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката А.В.Ткаченко (у режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката М.Г.Коба (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 12 і ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4, 10 ст. 84 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо листування судом із адвокатом М.Г.Кобою

М.Г.Коба є адвокатом і відповідно до ст. 14 ЦПК України зобов`язаний мати зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Його електронний кабінет зареєстровано 20.12.2022. Він отримує судові повістки і ухвали суду до свого електронного кабінету.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Натомість адвокат М.Г.Коба жодного разу не надсилав до суду складені ним документи через свій електронний кабінет. Листування М.Г.Коби з судом здійснювалося ним шляхом надіслання кореспонденції на електронну адресу суду із накладенням на неї електронного підпису. М.Г.Коба неодноразово при цьому посилався на некоректність роботи електронного кабінету, надсилання ним документів через електронний кабінет, правом подавати документи поза електронним кабінетом, надісланням усіх необхідних документів на електронну пошту суду і нерозумінням чому суд отримує їх частину, тощо на помилковість і безпідставність тверджень про що неодноразово зверталася увага судом і представником позивача, зокрема й щодо недопустимості та неналежності відповідних процесуальних дій і доказів.

М.Г.Кобі судом надавалася можливість та роз`яснення щодо необхідності користуватися саме електронним кабінетом або ж надсилати відповідну кореспонденцію до суду у паперовій формі.

Упродовж усього часу підготовчого судового засідання М.Г.Коба склав у паперові формі лише відзив на позов від 06.02.2025, який отримано судом 12.02.2025.

Вказані обставини свідчать про невиконання ОСОБА_4 приписів ч. 8 ст. 14 ЦПК України щодо обміну документами, подаванням процесуальних та інших документів, вчинення процесуальних дій в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тобто через електронний кабінет адвоката.

Щодо повноважень адвоката М.Г.Коба

Суд неодноразово звертав увагу ОСОБА_4 про неналежне підтвердження ним повноважень на представництво інтересів ОСОБА_3 і можливу констатацію судом помилкового допуску ОСОБА_4 як представника у справі.

Адвокат М.Г.Коба стверджує, що правомірно представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на укладення із ним договору про надання правничої допомоги і ордер адвоката. Пояснив, що не знає причин з яких ОСОБА_3 не отримує судові повістки за його зареєстрованим місцем проживання оскільки ОСОБА_3 має конституційне право свободи вибору місця проживання. М.Г.Коба спілкується з С.А.Туманським телефоном, відповідач періодично перебуває на лікуванні тощо.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат А.В.Ткаченко наполягала на відсутності у адвоката М.Г.Коби повноважень на представництво інтересів ОСОБА_3 через не надання до суду належних доказів свого представництва і неможливість власноручного підписання договору з ОСОБА_3 , який більш як 3 роки не проживає в Україні. Представник приховує відомсоті щод освого довірителя.

Суд повторює, що оригінал ордеру адвоката М.Г.Коба про надання правничої допомоги від 29.01.2025 клієнту ОСОБА_3 не надано до суду ні в паперовій формі, ні в електронній із використанням електронного кабінета адвоката.

Представник позивача і суд неодноразово пропонували М.Г.Кобі надати належним чином документи на підтвердження свого представництва: ордера та договору з підписами двох сторін, а упродовж двох останніх засідань суд зобов`язав адвоката М.Г.Кобу надати до суду паперові примірники і ордера і договору про надання правничої допомоги задля підтвердження доказів свого представництва з ОСОБА_3 , місце перебування чи проживання якого ОСОБА_4 назвати і підтвердити не зміг. Зроблено застереження щодо можливого виключення ОСОБА_4 як представника учасника справи.

14.04.2025 на електронну пошту суду М.Г.Коба надіслав фотокопію одного аркуша документа із назвою "договір про надання правової допомоги у провадженні від 31.01.2025". За змістом цього документа це ймовірно договір між ОСОБА_3 і адвокатом М.Г.Кобою. Інші аркушу договору, зокрема з підписами сторін, судові не надані. Вказані документи вкотре надійшли не через електронний кабінет адвоката.

М.Г.Коба стверджує, що у нього перебуває і оригінал ордеру і оригінал договору. Він надіслав 14.04.2025 судові договір.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч.ч. 4, 7, 8 ст. 62 ЦПК України).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правничої допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правничої допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч.ч. 1, 2 ст. 26, ч.ч. 1-3, 5 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

Відтак укладення у письмовій формі договору про надання правничої допомоги передує складенню ордера адвоката на виконання (підтвердження) факту укладення такого договору.

У справі відсутні докази невідкладного потребування клієнтом ОСОБА_3 правничої допомоги без укладення письмового договору з клієнтом, а у цій справі договір можливо укладено 31.01.2025, а ордер складено 29.01.2025 і ордер посилається на договір б/н від 29.01.2025.

Тобто інший договір, аніж перший ймовірний аркуш якого отримано судом 14.04.2025 і який містить дату договору 31.01.2025.

Суд повторює, що ні ордер, ні договір від 29.01.2025 чи від 31.01.2025 не надані адвокатом М.Г.Кобою до суду із 29.01.2025 ні у паперовій формі, ні з використанням адвокатом М.Г.Кобою свого електронного кабінету. ОСОБА_4 стверджує про наявність у нього паперових примірників цих документів, але під різними приводами не надає їх на неодноразову вимогу суду.

Відтак суд робить висновок про відсутність наразі у адвоката М.Г.Коби доказів представництва ним інтересів відповідача ОСОБА_3 .

Щодо невиконання вимог ухвали суду від 13.02.2025

Ухвалою суду від 13.02.2025, зокрема, ухвалено: витребувати у відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) відомості про його фактичні місця (адреси і країни) проживання, місця роботи і доходи за період 01 січня 2023 року 13 лютого 2025 року; витребувані документи (відомості) надіслати безпосередньо до суду протягом 7-ми робочих днів з дня отримання копії ухвали; повідомлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали; роз`ясненои, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

18.02.2025 отримано копію ухвали про витребування доказів від 13.02.2025 за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 . 18.03.2025 не отримано судову повістку за зареєстрованим місцем проживання через відсутність за ним. 28.03.2025 не отримано повторно надіслану судом копію ухвали про витребування доказів через відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання.

Суд звертав увагу ОСОБА_4 на тривале невиконання його довірителем вимог ухвали суду про витребування доказів і можливе накладення штрафу за це.

Станом на 14.04.2025 відповідачем ОСОБА_3 не виконано вимоги ухвали суду про витребування доказів від 13.02.2025.

На час постановлення цієї ухвали і 2 засідання після нього (13.02.2025, 14.03.2025 і 14.04.2025) ОСОБА_4 брав участь у судових засіданнях. Він не знає чому ОСОБА_3 не надав витребувані судом докази, пропонував судові звернутися до АТ "Укрпошта" з питання не отримання ОСОБА_3 повісток до суду і копії ухвали суду. ОСОБА_4 стверджує, що спілкується із ОСОБА_3 і останній добровільно сплачує 1/4 частку середньої заробітної плати по Лубенському району Полтавської області як аліменти на користь позивачки.

Представник позивача ОСОБА_5 .Туманської адвокат А.В.Ткаченко просить накласти на відповідача ОСОБА_3 штраф 3 прожиткових мінімуми через ухилення відповідача від надання витребуваних судом доказів та існування ознак зловживання процесуальними правами у цій частині. Наголошувала, що відомості про отримані відповідачем доходи за межами України, його місце проживання і роботи мають істотне значення у справі через вплив на розмір стягуваних аліментів та приховування відповідачем .

Згідно із ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом п. 5 ч. 1 і ч. 2 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак суд стягує з відповідача ОСОБА_3 в дохід державного бюджету штраф 2 розмірив прожиткового мінімуму для працездатних осіб через ненадання до суду витребуваних доказів, тривалого не повідомлення суду про неможливість їх надання.

Щодо закриття підготовчого судового засідання

За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстави для оголошення перерви чи відкладення підготовчого судового засідання через неявку сторін, відповідно до ст. 223 ЦПК України, відсутні.

До судового розгляду по суті спір між сторонами врегульовано не було, мирову угоду не укладено. Відповідачем не надано витребувані судом докази. Позивач надала витребувані судом докази.

На виконання вимог ст. 189 ЦПК України та під час підготовчого судового засідання вирішено інші питання, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Підстави для залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі наразі відсутні, а тому суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 11-14, 43, 44, 62, 76-84, 89, 123, 148, 189-200, 223, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити відсутність повноважень адвоката Коба Миколи Григоровича на представництво інтересів відповідача ОСОБА_3 у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити адвокату Кобі Миколі Григоровичу право представляти відповідача ОСОБА_3 за належного підтвердження повноважень як представника-адвоката.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету як захід процесуального примусу штраф 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6056,00 грн.

Закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті 29.04.2025 о 08 год. 30 хв., зала судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, адреса суду: вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область.

Повідомити учасників справи про наявність в Семенівському районному суді Полтавської області технічної можливості забезпечити їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. У цьому разі відповідна заява учасника справи має бути подана до суду не пізніше ніж за 5 днів до судового засідання з направленням копії такої заяви в той же строк іншому учаснику справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою https://court.gov.ua/fair/sud1627.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в апеляційному порядку окрім як у частині стягнення штрафу.

Роз`яснити відповідачеві ОСОБА_3 , що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала суду про стягнення штрафу є виконавчим документом і може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня, наступного за днем набрання нею законної сили. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у частині накладення штрафу до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повної ухвали.

Надіслати учасникам справи копію ухвали, а також судові повістки.

Повна ухвала складена і підписана суддею 18.04.2025.

Суддя В.Ф.Харченко