Справа № 159/2321/25
Провадження № 2/159/1052/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 квітня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

15 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від 29.03.2024, що в загальному становить 107530,42 грн.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача подано заяву про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору, з тих підстав, що вона на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплатити судовий збір з посиланням на ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При цьому, процесуальна норма ч. 2 ст. 133 ЦПК України є бланкетною та в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до Закону України «Про судовий збір».

Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, а отже, саме правові приписи, закріплені в наведеному Законі, підлягають застосуванню під час вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір» (ст. 2 цього Закону).

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» врегульовує питання щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити розмір судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

При цьому, ЦПК України покладає на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 460/3138/19 та від 18 травня 2023 року у справі №160/19572/21.

У розглядуваному випадку відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову, оскільки наданих нею доказів недостатньо для висновку щодо наявності випадків, встановлених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» і такі докази не підтверджують скрутне матеріальне становище позивача.

Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас за змістом п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» документи про майновий стан мають містити інформацію, на підставі якої суд може встановити відсоткове співвідношення розміру судового збору до річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Для звільнення від сплати судового збору позивач повинен довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що на підтвердження скрутного матеріального становища представником позивача разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги надано лише довідку про доходи форми ОК-5 Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 19 березня 2025 року за період з 2012 по 2021 роки, та з 2025 рік. Із вказаної довідки також слідує, що з 2025 року доходи у позивача (для пенсії) в розмірі 8000 грн.

Проте, вказана довідка не є достатнім доказом підтвердження скрутного майнового стану відповідача, оскільки не містить відомостей про майновий стан позивача , який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо).

Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого майнового стану (довідки органу доходів і зборів Державної фіскальної служби України про отриманий дохід, тощо), позивачем не надано.

Враховуючи наведені норми матеріального та процесуального закону, практику Верховного Суду, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову у цій справі у розумінні положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізично особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що в даному випадку з огляду на ціну позову 107530,42 грн, буде підлягати до сплати сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Відтак, позивачу слідує сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за наступними реквізитами:Отримувач : ГУК у Волин.обл/ м.Ковель/ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN)UA0003564, Найменування коду класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області.

На підтвердження сплати судового збору до Ковельського міськрайонного суду необхідно надати оригінал квитанції про його оплату.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом позивачу необхідно усунути вище вказані недоліки позовної заяви, шляхом подання позовної заяви в новій редакції з усунутими недоліками.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача Загороднього Є.О.,який діє в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду, про що повідомити позивача і надати їй п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Попередити позивача, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. О. Лесик