Справа № 641/4160/24
Провадження № 2/643/496/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

про встановлення факту родинних відносин,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач), відповідно до змісту якого просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Російської Федерації Іванівської області Гаврилов-Посадського району с. Торки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 (1926 року народження, уродженка Російської Федерації, Іванівської області, Гаврилов-Посадського району, с. Торки) є рідними сестрами.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина. Позивач звернувся у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки надані ним документи не підтверджують родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_2 та її рідною сестрою матір`ю спадкоємця, ОСОБА_3 . За таких обставин, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.06.2024 року вищезазначену справу направлено за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою від 29.07.2024 року Московський районний суд м. Харкова прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 641/4160/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20.09.2024 року.

20.09.2024 року підготовче засідання відкладено на 10.10.2024 року за клопотанням позивача.

10.10.2024 року позивачем подано клопотання про витребування додаткових доказів у справі.

Ухвалою від 10.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова оголосив у підготовчому засіданні перерву до 18.11.2024 року, в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Губської Віти Анатоліївни (м. Харків, пр. Аерокосмічний, буд. 176, корп. 3) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру хто звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

04.11.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Губської Віти Анатоліївни надійшли витребувані документи.

18.11.2024 року підготовче засідання відкладено на 24.12.2024 року.

24.12.2024 року розгляд справи відкладено на 11.02.2025 року у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у щорічній відпустці.

Ухвалою від 11.02.2025 року Московський районний суд м. Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 641/4160/24 до судового розгляду по суті на 21.03.2025 року.

У судовому засіданні 21.03.2025 року були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

У судовому 21.03.2025 позивач підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

У судовому засіданні 21.03.2025 року після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 31.03.2025 року.

У судовому засіданні 31.03.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.10.2023 року, актовий запис № 10954.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

14 грудня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Губської В.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

15 квітня 2024 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Губська В.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної тітки ОСОБА_2 , оскільки при розгляді та перевірці поданих позивачем документів встановити родинні відносини між померлою ОСОБА_2 та її рідною сестрою матір`ю спадкоємця, ОСОБА_3 не вбачається можливим.

Той факт, що позивач є племінником померлої ОСОБА_2 підтверджується:

-свідоцтвом № 337999 від 02.11.1984 про народження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-свідоцтво № 301092 від 21.11.1973 про народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), батьками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 ;

-свідоцтвом НОМЕР_2 про одруження 08.10.1952 року ОСОБА_8 (1926 року народження) та ОСОБА_9 (1926 року народження). Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_10 змінено з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Як вбачається зі спадкової справи № 020-14, після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 - племінник спадкодавця.

Спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 , в установлені законом строки ОСОБА_1 прийняв.

Син спадкодавця громадянин Російської Федерації, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємець першої черги спадкування за законом від прийняття спадщини відмовився на користь племінника померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємця п`ятої черги спадкування за законом, що підтверджує заява від 21.12.2023 року, підпис на якій засвідчено за реєстром № 77/2283-н/50-2023-3-1015, ОСОБА_14 , тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса Кулікової А.В. Краснознаменського нотаріального округу Московської області, зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ 29 лютого 2024 року.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що живе у квартирі АДРЕСА_1 , була сусідкою ОСОБА_2 , яка мешкала у квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 раніше жила з сином, але він поїхав служити на «Дальний Восток». Останній раз вона його бачила у 2020 чи 2021 році. Син постійно приїжджав до матері. Після того як поїхав син, ОСОБА_15 забрала батьків, потім вони померли. У ОСОБА_15 було три сестри. Дві сестри померли, а третя сестра живе у Росії. Позивач з дружиною часто приїжджали до ОСОБА_15 , разом проводили свята. Позивач є племінником ОСОБА_15 . ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , мати позивача є рідними сестрами. Це їй розповідала ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. Свідок зазначила, що мати її чоловіка є рідною сестрою ОСОБА_2 . З позивачем вони одружені з 1978 року, потім розлучились і знову одружилися. Свідок підтвердив, що ОСОБА_15 є рідною тіткою позивача.

Також з наданих позивачем документів вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилися в одному і тому ж місті с. Торки, Гаврилов-Посадський район, Іванівська область, Російська Федерація.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою та другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, оскільки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його тіткою.

Встановлення цього факту йому необхідне для реалізації спадкових прав, які, за його переконанням, йому належать.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Із системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України випливає, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Тобто за своєю суттю встановлення факту родинних відносин можливе у разі, якщо особа, яка дійсно перебуває у родинних відносинах з іншою особою, не може цього довести через певні перешкоди, такі як втрата документів, що підтверджують родинні стосунки, допущені помилки в написанні прізвища чи імені в існуючих документах, тощо.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №304/1648/14-ц).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно зі статтею 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

З наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. копії спадкової справи, вбачається, що спадкоємці першої-четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , а також інші спадкоємці п`ятої черги, крім позивача, відсутні.

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують, зокрема, наявність родинних відносин, тобто, певний ступінь споріднення зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 643/14592/18).

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Такий перелік не є вичерпним, доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту можуть бути акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Оцінивши надані позивачем письмові докази у сукупності з показами допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для прийняття спадщини після смерті своєї померлої тітки.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2.Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Російської Федерації Іванівської області Гаврилов-Посадського району с. Торки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 (1926 року народження, уродженка Російської Федерації, Іванівської області, Гаврилов-Посадського району, с. Торки) є рідними сестрами.

3.Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4.Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ).

5.Відповідач: Харківська міська рада (; м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя Н.В. Новіченко