Ухвала

15 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 760/20970/24

провадження № 61-4723ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суд від 12 березня 2025 року в справі за заявою державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» про стягнення заборгованості за комунальні послуги та послуги з утримання будинків та прибудинкової території з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ДУ «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги та послуги з утримання будинків та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суд від 12 березня 2025 року, у видачі судового наказу ДУ «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» відмовлено.

11 квітня 2025 року ДУ «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» через Електронний суд подала касаційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суд від 12 березня 2025 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали щодо відмови у видачі судового наказу передбачено пунктом 1 частини першої статті 353 ЦПК України.

Статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу, після їх перегляду в апеляційному порядку та залишення без змін, не передбачено (див. зокрема: ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2024 року в справі № 347/628/24 (провадження № 61-9092ск24), ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2025 року в справі № 718/3958/24 (провадження № 61-2607ск25)).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній установі «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суд від 12 березня 2025 року в справі за заявою Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» про стягнення заборгованості за комунальні послуги та послуги з утримання будинків та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков