Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/311/25
Провадження № 2/936/104/2025
15.04.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.
з участю секретаря- Щербей А.Є.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селище Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В., про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
Позивач через свого представника адвоката Повідайчика В.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В., про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Позов мотивовано тим, що батько позивачки ОСОБА_4 за свого життя був власником будинку АДРЕСА_1 . Крім цього, ОСОБА_4 успадкував земельні ділянки площею 0,58 га, які належали на праві приватної власності його дружині ОСОБА_5 , а матері позивачки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки помер і у зв`язку із його смертю, за ним відкрилася спадщина. Місцем відкриття спадщини був будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Жденіївської селищної ради №371 від 11.12.2024. На час його смерті у будинку, за місцем відкриття спадщини проживала його дочка, позивачка - ОСОБА_1 . Спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 . Дана обставина підтверджується заповітом, складеним 21.10.2016 і посвідченого цієї ж дати приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за №1879. З повідомлення завідувачки Воловецької державної нотаріальної контори від 24.01.2025 №18/01-16 вбачається, що за даними Спадкового реєстру за померлим ОСОБА_4 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Котляровою Л.В. заведена спадкова справа №23/2023. Позивачка ОСОБА_1 проживала в будинку померлого АДРЕСА_1 . Вона прийняла спадщину за ОСОБА_4 внаслідок постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що у її паспорті місце реєстрації зазначене інше, відмінне від поштової адреси спадкового будинку, а також тому, що спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса в м.Ужгород. Через відсутність інших можливостей для визнання/захисту свого права власності ОСОБА_1 змушена звернутись з даним позовом до суду.
Згідно ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 01.04.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 , оскільки заявлений позов може стосуватися спадкових прав ОСОБА_3 , рішення за наслідками судового розгляду позову про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом може вплинути на його права та обов`язки.
Позивач в підготовче судове засідання не з?явилася, її представник подав заяву про проведення такого без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання також не з?явилися, скерували на електронну адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, щодо ухвалення рішення у справі на підготовчому судовому засіданні не заперечують.
Третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В. в підготовче судове засідання не з?явилась, скерувала до суду свої пояснення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що визнання позову відповідачами слід прийняти та позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.
Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У відповідності до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
В свою чергу, положеннями ст.200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим віивільного процесуального кодексудповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 , за свого життя був власником будинку під АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , яке видане Розтоцькою сільською радою 14.11.2012, а також витяг про державну реєстрацію прав №36248316 та технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок.
Крім цього, ОСОБА_4 успадкував земельні ділянки площею 0,58 га, які належали на праві приватної власності його дружині ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Належність земельних ділянок на праві приватної власності ОСОБА_5 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 012890, виданим 23.07.2002 Розтоцькою сільською радою.
Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28.02.2012 Розтоцькою сільською радою Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис № 3. Факт перебування у шлюбі померлих батьків позивачки підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 10.11.1969.
Факт родинних відносин позивачки та її батька підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видане виконавчим комітетом Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області 12 січня 1971 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим виконкомом Розтоцької сільської ради Воловецького району 24.01.2008.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 19.04.2023 і у зв`язку із його смертю за ним відкрилася спадщина.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Здійснюється спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України).
Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222,1270 ЦК України).
Спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого заповів ОСОБА_2 , належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується заповітом, складеним 21.10.2016 і посвідченого цієї ж дати приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за №1879.
За правилами частини 2 статті 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Оскільки, заповітом охоплено тільки частину спадкового майна, а саме: квартира АДРЕСА_2 , яку спадкодавець заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і яка прийняла спадщину тільки в цій частині, ОСОБА_1 відповідно є єдиним спадкоємцем за законом за своїм померлим батьком, інших спадкоємців, які прийняли спадщину нема - відповідачем у даній справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно абзацу третього пункту 23 даної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту порушених прав. Ефективний засіб правового захисту передбачає вжиття повноважним органом таких способів захисту, щоб у особи не виникала необхідність повторного звернення до вказаного органу з того ж питання.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Позивач звернулася до нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, однак позивачу було відмовлено в оформленні спадщини.
Позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 за №703 (в редакції від 01.01.2013), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, та підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.
Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем та її представником не заявлено.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, ч.4 ст.174, ст. ст. 200, 206, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на магазин-кафе за № НОМЕР_7 а в селі Перехресний Мукачівського району Закарпатської області.
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В., місце знаходження: вул. Мукачівська, 8/1а, м. Ужгород, Закарпатська область.
Суддя: Павлюк С.С.