Справа № 766/5234/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 квітня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє представник адвокат за ордером Руденко Михайло Михайлович(РНОКПП: не зазначено, місцезнаходження: 73013, м. Херсон, вул.. Київська, буд. 7), заінтересована особа Міністерство оборони України (; місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр.-т Повітряних Сил, 6) про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, -

встановив:

07 квітня 2025 року представник заявника звернувся до суду з даною заявою в порядку окремого провадження, в якій просив суд встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року передано судді Булах Є.М. 08.04.2025 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Частиною четвертою статті 19 СК України підтверджується, що спір щодо участі у вихованні(утриманні) дитини вирішується судом і у цьому спорі обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який має подати суду висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

За змістом заяви у якості заінтересованої особи заявником залучено Міністерство оборони України, однак вирішення вимог заяви безпосередньо пов`язано як з правами матері малолітніх дітей та батька малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і з необхідністю дотримання прав та інтересів малолітніх, забезпечення яких законом покладено на органи опіки та піклування.

У зв`язку з цим, заявнику слід визначити повне коло заінтересованих осіб відповідно до Закону.

Крім того, у постанові від 22 вересня 2022 року в справі №462/5368/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу.

Так, документами (доказами), що підтверджують самостійне утримання та виховання батьком дітей можуть бути: довідки, листи, акти, інша інформація установ та організацій, рішення суду про позбавлення матері/батька батьківських прав, рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, документи, що підтверджують родинні зв`язки, тощо.

Також, чинним законодавством передбачена можливість звернення до державних органів та інших закладів чи установ від імені та в інтересах дитини одним із батьків, зокрема з тим, з ким вона проживає, при цьому додатково рішення суду про встановлення факту самостійного утримання дитини не вимагається.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі одного з батьків у утриманні дитини наявністю рішення суду про встановлення факту, який просить заявник, а тому останньому необхідно визначитися зі способом та порядком захисту своїх прав (навести обґрунтування неможливості захистити права іншим шляхом).

Додатково суд звертає увагу заявника, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17).

Крім цього, встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням і за своїми правовими наслідками може призвести до публічно-правових відносин заявника з державою, що слідує із мети звернення до суду із цією заявою зазначеною заявником.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Заявнику необхідно усунути вказані недоліки, та надати суду документи та докази, що усувають недоліки заяви, яку необхідно подати у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст. 175, 185, 318 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє представник адвокат за ордером Руденко Михайло Михайлович(РНОКПП: не зазначено, місцезнаходження: 73013, м. Херсон, вул.. Київська, буд. 7), заінтересована особа Міністерство оборони України (; місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр.-т Повітряних Сил, 6) про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей залишити без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху направити заявнику(представнику).

Надати заявнику(представнику) строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах