Провадження №2/523/718/25
У Х В А Л А

"16" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючої судді Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки- ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду № 9, в місті Одеса, заяви відповідачки ОСОБА_2 та представниці відповідачки адвокатки Булавенко Валерії Вячеславівни про виклик свідків, про залучення третіх осіб, та зупинення провадження у справі,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною.

Відповідачка та її представниц звернулася з заявами про виклик і допит в якості свідка малолітньої дитини ОСОБА_5 , яка була ініціатором подання заяви про позбавлення позивача батьківських прав та бажає висловити свою думку особисто, оскільки вона не розуміє про які перешкоди йде мова. Для її допиту просили суд отримати правову допомогу відповідного іноземного органу, який виконує функції соціальної служби у вчинені процесуальних дій стосовно свідчення малолітньої дитини.

Крім того, представниця також в письмових запереченнях на позов просила в якості свідків залучити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для підтвердження проживання однією сімєю з ОСОБА_9 , ведення з ним спільного побуту з 2016 року та виховання доньки разом, а також доведення обставини, що ОСОБА_4 ніяк не приймав участь у вихованні дитини вже дуже тривалий час, більше того, позивач постійно навмисно ухилявся від спілкування з донькою.

Також представниця відповідачки просила залучити до участі у справі в якості третіх осіб ТЦК та САП та відділ соціального захисту та охорони здоровя населення Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

В обгрунтування клопотання зазначено, що з боку позивача є ознаки ухилення від мобілізації, шляхом введення в оману відповідні державні установи щодо виховання ним трьох дітей з використанням факту, що є лише біологічним батьком ОСОБА_10 , але не виховує її та не виконує свої обов`язки батька більше 10 років. Вбачається , що дії позивача можуть вплинути на обовязки вищенаведених органів відносно контролю за зловживанням правами малолітньої дитини у своїх корисних намірах та відносно ухилення від мобілізації шляхом введення в оману органи ТЦК та СП.

Посилаючись на наявність справи №523/4001/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав представниця відповідачки просила зупинити розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до розгляду вказаної справи.

В судовому засіданні відповідачка та представниця підтримали клопотання та заяви, просили їх задовольнити.

Представниця позивача в судовому засіданні 09 квітня 2025 року заперечувала проти зупинення провадження вказавши на те, що розгляд позову про позбавлення батьківських прав не є правовою підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Вважає, що відповідачка своїми діями спрямована на затягування розгляду справи та створення додаткових перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Також вона заперечувала проти залучення третіх осіб, яких не стосується розгляд даної справи та проти виклику свідків, а щодо опитування доньки не заперечувала.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку, що заяви не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із змісту позову в обгрунтування вимог позивач вказував на наявність перешкод у спілкуванні з дитиною. В підготовчому засіданні, виконуючи вимоги ст.197 ЦПК України судом у представника позивача було з`ясовано, що обставини на які посилається позивач стосуються періоду знаходження дитини за кордоном, а не раніше, а перешкода полягає в неможливості спілкування телефонним зв`язком та месенджерами.

Згідно з нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Нормами ч.1,2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вимогами ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Отже, дотримуючись принципу диспозитивності в цивільному судочинстві виходячи із меж заявлених вимог, обставин та фактів, які підлягають з`ясуванню та доказуванню,суд дійшов висновку про відсутність підстав для виклику свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки їх виклик повязаний з періодом не повязаний з розглядом даної справи.

Щодо виклику і допиту малолітньої дитини в якості свідка, яка проживає за кордоном і її допит відповідачка може забезпечити через відеоконференцію, то необхідно зазначити, що нормами Цивільного процесуального кодексуУкраїни не передбачено такий спосіб допиту свідка.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

В ході перевірки доводів учасників справи щодо обгрунтувань заяви про залучення до участі у справі третіми особами ТЦК та САП та відділ соціального захисту та охорони здоров`я населення Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області судом не встановлено підстав для їх залучення. Із наданої до суду переписки смс повідомленнями між сторонами також не з`ясовано, як саме позивач мав використати і на підставі якого документу наявність у нього малолітньої дитини.

За нормами ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відстрочку мають жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Як вбачається з позову його предметом не є підтвердження про утримання дитини.

Подання до суду позову з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу та порядку у спілкуванні батька з дитиною, не може вказувати на зловживання правами дитини.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За відомостями сайту судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень 18 березня 2025 року суддею Суворовського районного суду м.Одеси справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відправлено за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Провадження у справі не відкрито.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зупинення провадження, об`єктивної неможливості для розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 12,13,53,76,81,84, 95,251,260,261,353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяви відповідачки ОСОБА_2 та представниці відповідачки адвокатки Булавенко Валерії Вячеславівни про виклик свідків, про залучення третіх осіб, та зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення .

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.

Суддя