Справа № 350/1265/23
Провадження № 22-ц/4808/726/25
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Луганської В.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Бойчука І.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року, у складі судді Пулика М.В.,у справі за заявою ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову задоволено, якою заборонено ОСОБА_1 відчуження 1/4 квартири.

Не погодившись з вказаним рішенням судуОСОБА_1 10 квітня 2025 року на вказану ухвалу суду подав апеляційну скаргу.

Системою автоматизованого розподілу справ було здійснено розподіл даної справи між суддями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 року по справі 350/1265/23 провадження №22-ц/4808/726/25 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пнівчук О.В., судді, які входять до складу колегії Бойчук І.В., Луганська В.М.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 березня 2025 року.

16 квітня 2025 року від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку до Івано-Франківського апеляційного суду надіслано заяву про відвід судді Бойчуку І.В.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що на даний час в касаційному порядку оскаржується ухвала апеляційного суду постановлена головуючим суддею Бойчуком І.В. щодо передачі справи за підсудністю. Вважає рішення судді таким, що суперечить законодавству, а тому просить відвести суддю Бойчука І.В.

Розглянувши заяву про відвід судді в контексті наведених в ній доводів та врахувавши вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою з таких підстав.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

У частинах першій-третій статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (частина 8 статті 40 ЦПК).

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ч.1,4 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, що є підставою для відводу (самовідводу) судді, у випадках, якщо суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Таким чином, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного та/або об`єктивного критеріїв.

Колегія суддів, оцінюючи наявність підстав для відводу судді Бойчука І.В. за суб`єктивним критерієм, вважає, що відсутні підстави стверджувати, що суддя Бойчук І.В. виявив особисту упередженість. Докази на користь протилежного відсутні.

Заява про відвід обґрунтована тим, що на даний час в касаційному порядку оскаржується ухвала апеляційного суду постановлена головуючим суддею Бойчуком І.В. щодо передачі справи за підсудністю. Вважає рішення судді таким що суперечить законодавству та іншим рішенням судів, що є підставою для відводу судді Бойчука І.В.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Заявник у поданій заяві не навів обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість судді Бойчука І.В. під час постановлення ухвали про визначення підсудності, доводи заяви не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у його неупередженості.

Загалом доводи заяви про відвід зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, що також не може бути підставою для задоволення відводу.

Отже, з урахуванням зазначеного, обставини, наведені скаржником в заяві про відвід судді Бойчука І.В. не знайшли свого підтвердження.

Суб`єктивна думка ОСОБА_1 щодо судді І. Бойчука є оціночною і не може свідчити про наявність обґрунтованих сумнівів у безсторонності суду у цій справі. Обставин та доказів на підтвердження таких обставин, які б свідчили про упередженість судді І.Бойчука, зацікавленість суду в певному рішенні у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бойчука І.В.

Заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Бойчука І.В. передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Луганська