Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1465/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т. Ю., секретар судового засідання Онисько С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2019 р. позивачка уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований у виконкомі Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 14. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні характери, погляди на життя, немає ніякого взаєморозуміння та взаємоповаги. Пройшов місяць як припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Примирення неможливе і подальше спільне проживання з відповідачем є недоцільним. У зв`язку з цим, позивачка просить суд розірвати шлюб та відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 . Домовленості про сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивачка пропонує щомісячно стягувати аліменти з відповідача по 5000 тисяч гривень та вказує, що вінн є молодим, матеріально забезпеченим, працездатним чоловіком. Інших непрацездатних осіб за віком та неповнолітніх дітей, крім сина , на його утриманні немає. Відповідач вирощує сільськогосподарську продукцію, яку потім реалізує на ринку. Йому на праві приватної власності належать:

- земельна ділянка пл. 0.1008 га (кадастровий номер::00:005:0032) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , придбана на підставі договору купівлі продажу від 26.09.2018 року;

- земельна ділянка пл. 0.1092 га (кадастровий номер::00:005:0031) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , зареєстрована на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 22.05.2018 року;

- земельна ділянка площею 1.00 га з кадастровим номером: :02:001:0008 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в контурі №577 , придбана за 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2023 року, зареєстрована в реєстрі 1999.

У шлюбі придбали автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, який зареєстрований за відповідачем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яким користується відповідач.

Син ОСОБА_5 відвідує дитячий садок в с.Карачині. П"ять разів на тиждень потрібно його зранку відвозити в садок в с.Карачин і привозити ввечері додому. Для поїздок позивачка використовує автомобіль своєї матері і на пальне на місяць витрачає приблизно до 4000 гривень. Щомісячно потрібно платити за відвідування дитячого садка сином суму 500 гривень. Крім того значні кошти необхідні на придбання одягу, їжі та одягу та на різні інші потреби.

Позивачка будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак її представник - адвокат Диднська Б.М. подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, з в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до поданої заяви, відповідач на розірвання шлюбу згідний та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі запропонованому позивачкою - по 5000 гривень щомісячно і такий розмір аліментів має змогу сплачувати.

У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.12.2019 р. у виконавчому комітеті Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 03.12.2019 р.

Від шлюбу у сторін народилася одна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини.

Сторони проживають окремо, дитина знаходиться при матері.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання неповнолітнього сина.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін.

У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку, матеріально забезпечений та може надавати фінансову допомогу на утримання дитини.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні сина.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідний, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка бажає після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище, а тому суд прийшов до переконання, що необхідно відновити позивачці її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, визнання позову відповідачем, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у запропонованому позивачкою розмірі по 5000 грн щомісячно до повноліття дитини.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Шлюб, укладений 03 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконавчому комітеті Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 14 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_3 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 (п`ять) тисяч гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду 13.03.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко