Провадження № 2/344/1648/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 уклала з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021р., підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: - якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту; - направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та/або про закриття Поточного рахунку.

28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №HI/11/15-Ф від 28.02.2024 Рестру Прав, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 42584.27 грн., з яких: - 19997.61 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 22586.66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; - 0 грн. загальна заборгованість по комісії; - 0 грн. - пеня/штрафи.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28.02.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №002/10317707-SP від 31 травня 2021р. в сумі 42584.27 грн., з яких: - 19997.61 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 22586.66 грн. загальна заборгованість по відсоткам; - 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; - 0 грн. - пеня/штрафи.

Щодо укладання кредитного договору №103383519 позивачем зазначається, що 02 січня 2022р. між ТзОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №103383519. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2.

Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16500 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9300 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1200 грн. - заборгованість за комісією; - грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 16.07.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №103383519 в розмірі 16500 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9300 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1200 грн. - заборгованість за комісією.

Щодо укладання кредитного договору №59814 позивачем зазначається, що 5 жовтня 2021р. між ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №59814. У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.

29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників №1 від 29.02.2024 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9314.55 грн., з яких: - 4097.89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5216.66 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29.02.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №59814 в розмірі 9314.55 грн., з яких: - 4097.89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5216.66 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи наведене позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за Кредитним договором №002/10317707-SP від 31 травня 2021р. в розмірі 42584.27 грн., з яких: - 19997.61 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 22586.66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн. загальна заборгованість по комісії; - 0.00 грн. - пеня/штрафи; заборгованість за Кредитним договором №103383519 в розмірі 16500.00 грн., з яких: - 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9300.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1200.00 грн. - заборгованість за комісією; заборгованість за Кредитним договором №59814 в розмірі 9314.55 грн., з яких: - 4097.89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5216.66 грн. - сума заборгованості за процентами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого позивач звернувся з позовом про відновлення його прав шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.05.2021 року ОСОБА_2 звернулась до АТ «ТАСКОМБАНК» у зв`язку з чим підписала заяву №384469 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку на видачу платіжної карти, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Із зазначеної заяви вбачається, що ОСОБА_2 приєднюється до ч.1 Публічної пропозиції та просить АТ «ТАСКОМБАНК» надавати їй електронні довірчі послуги, що включають створення її удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані банку або третім особам (які мають право використовувати Мобільний додаток) та доступні (формуються) з використанням мобільного додатку. При здійснені взаємоді між нею та банком погоджується на використання Банком аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та аналогу печатки Банку, зразок яких наведено в частині 1 Публічної пропозиції, при укладені зі нею будь-яких правочинів або направлені їй будь-яких документів, в тому числі з використанням Мобільного додатку.; використання мною Удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані Банку та доступні (формуються) з використанням Мобільного додатку.

Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_2 підтверджує, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом її власноручного підпису та його накладення, що ініційоване нею в Мобільному додатку буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням її власноручного підпису на правочини, та документи складені на паперових носіях.

Також підписанням цієї заяви ОСОБА_2 підтвердила, що перед підписання цієї Заяви вона ознайомився з Публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 Публічної пропозиції, що розміщена на сайті Банку https://tascombank,ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua посилання на примірник якої, разом з додатками вона отримала в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою я ознайомлена, повністю згідна, зміст розуміє, положення якої зобов`язуюся неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники).

28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № НІ/11/15-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників.

Перелік Позичальників, підстави виникнення Права Вимоги до Позичальників, сума Боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору. Фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у Клієнта Прав Вимоги та набуття Фактором Прав Вимоги на Борг. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за Кредитними Договорами та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати Фактором згідно п. 3.1 цього Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Боргу та є невід?ємною частиною цього Договору. прийому-передачі інформації згідно Реєстру Прав Вимог в електронному вигляді (Додаток № 4).

28.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року, із якого вбачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю урахуванням пункту 2.1. Договору факторингу № Н1/11/15-0 від 28.02.2024, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Боргу від Позичальників і Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно їх Боргів. Реєстр Прав Вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов Договору факторингу №HI/11/15-Ф від 28.02.2024, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 за Кредитним договором №002/10317707-SP від 31 травня 2021р. в сумі 42 584,27 грн., з яких: 19 997,61 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 586,66 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею/штрафом.

З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій відповідачу.

З розрахунку заборгованості наданого представником позивача за Кредитним договором №002/10317707-SP від 31 травня 2021р. заборгованість ОСОБА_2 за період з 28.02.2024 року по 31.10.2024 року становить 42 584,27 грн., з яких: 19 997,61 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 586,66 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею/штрафом.

Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

02.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено Договір про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина), який підписано одноразовим ідентифікатором U35166.

Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту с кредит.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6000.00 грн. у валюті: Українські гривні.

Як вбачається з п.1.3. Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів з 02.01.2022 (строк кредитування).

Згідно п.1.4. Кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.02.2022.

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3900.00 грн. в грошовому виразі та 44,164.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 9900.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно п.1.5.1. Кредитного договору комісія за надання кредиту: 1200.00 грн., яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом: 2700.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Як вбачається з п.1.6. Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 1.7. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.

Підписанням кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що вона ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особовому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами.

Додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року сформовано графік платежів за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено також паспорт споживчого кредиту № 5228907, який є Додатком №2 до Договору про споживчий кредит № 103383519, який є додатком №2 до Договору про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року.

16 липня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

З акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в елетронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року підписаного між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вбачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в елетронному вигляді наданий на флеш-носії у розмірі 10388 Кбайт.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 16500 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9300 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1200 грн. - заборгованість за комісією; - грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій відповідачу.

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 103383519 від 02.01.2022 року заборгованість ОСОБА_2 за період з 16.07.2024 року по 31.10.2024 року становить 19 640,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 690,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950,00 грн. - заборгованість за комісією.

Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

05 жовтня 2021 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №59814, який підписано відповідачем 05.10.2021 року о 16:51:40 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е989 .

Пунктом 1.2 цього договору передбачено, що товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, встановлені договором.

Згідно пункту 1.3 кредитного договору, сума кредиту складає 8 888,89 грн.

Відповідно до п.1.4 Договору строк кредиту 26 тижнів.

У відповідності до п.1.5 Договору тип процентної ставки - фіксована. 1.5.1. Стандартна процента ставка становить 10 % в день (3650%) річних від початку суми кредиту та застосовується у перший день користування кредитом (включно); 0,70% в день (255.5% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується з другого дня користування кредитом та протягом строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, крім періоду застосування зниженої процентної ставки (за наявності), якщо Споживачем виконані умови для її застосування.

Згідно п.2.1.Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання: - у розмірі 8000.00грн за реквізитами платіжної картки N? НОМЕР_1 іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту: - у розмірі 888,89 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.3 Договору.

Відповідно до п.2.2.Кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті.

У відповідності до п.3.1.Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, на початкову загальну суму кредиту, зазначену в п.1.3 Договору, тобто незалежно від суми заборгованості по кредиту.

Також, відповідачем 05.10.2021 року о 16:51:40 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е989 підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є дадтком №1 до Договору про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року, з якої вбачається, що сума платежу за розрахунковий період складає 8888,89 грн., проценти за користування кредитом складають 8 747,54 грн., загальна вартість кредиту складає 18 525,32 грн.

До матеріалів позовної заяви позивачем також долучено Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про наданий кредит, який підписаний відповідачем 05.10.2021 року о 16:51:40 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е989.

29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконанняс зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги-Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

29.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29022024від 29.02.2024 року.

Із ззазначеного Акту прийому-передачі Реєстру Боржників вбачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників №1 кількістю 7781, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 29022024 від «29» лютого 2024 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.02.2024 до Договору факторингу № 29022024 від «29» лютого 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором №59814 від 05 жовтня 2021р в сумі 9 314,55 грн., з яких: - 4 097,89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 216,66 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам Кредитного договору №59814 від 05 жовтня 2021р, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України«Про електроннукомерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст.11Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів та шляхом підписанням електронного підпису.

В кредитних договорах зазначено адресу ОСОБА_2 , її паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, котрі належать останній, що є підтвердженням здійснення нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

Однак в порушення умов Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року; Договору про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року та Договору про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, зокрема за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року в сумі 42584.27 грн., з яких: - 19997.61 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 22586.66 грн. загальна заборгованість по відсоткам; - 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; - 0 грн. - пеня/штрафи; за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року в сумі 16500 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9300 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 1200 грн. - заборгованість за комісією; - грн. - сума заборгованості за пенею та за Договором про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року в сумі 9 314,55 грн., з яких: - 4 097,89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 216,66 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у встановленому законом порядку набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року, Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року та за Договором про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року.

В той же час, що стосується стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за відсотками за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року у розмірі 9300,00 грн. слід зазначити наступне.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів згідно Договору про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022р., а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Як встановлено судом, строк кредитування за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року був погоджений сторонами та становив 30 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту шляхом укладення відповідного договору матеріали справи не містять.

Звертаючись з позовом, ТОВ «ФК«ЄАПБ» посилалося на наявність у позичальника заборгованості за звичайними відсотками, нарахованими за користування кредитами, що підтверджується також наданими як доказ розрахунками. Однак, заявлена до стягнення сума відсотків за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року нарахована як за період до прострочення боржника, так і за період після такого прострочення за кредитним договором.

В той же час, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не обґрунтовувало заявлені позовні вимоги в частині стягнення відсотків за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року і як таких, що нараховані як річні проценти згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в обумовлених сторонами розмірах, що відповідають розділу 1 Договору.

Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

За неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.

Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Тому з підстав, заявлених в позові, з позичальника підлягають стягненню проценти, які є звичайною платою за користування грошима, нараховані за період до прострочення боржника відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а саме: згідно Договору про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року за період з 02.01.2022 року по 01.02.2022 року у розмірі 2 700,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та відповідає умовам договору.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року, Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року та за Договором про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року в розмірі 42584.27 грн., з яких: 19997.61 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 22586.66 грн.; за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року в сумі 9 900,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 700 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1200 грн. - заборгованість за комісією та за Договором про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року в сумі 9 314,55 грн., з яких: 4 097,89 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 216,66 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 735,80 грн. (61 798,82 грн./68 398,82 грн.=0,9035*3 028,00 грн.= 2 735,80 грн.)

На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137,141, 263-265, 267,273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10317707-SP від 31 травня 2021 року в сумі 42584 (сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 27 копійок; за Договором про споживчий кредит № 103383519 (індивідуальна частина) від 02.01.2022 року в сумі 9 900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок; за Договором про надання споживчого кредиту №59814 від 05.10.2021 року в сумі 9 314 (дев`ять тисяч триста чотирнадцять) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 735гривню 80 копійок.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Татарінова О.А.