УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 461/3341/22

провадження № 61-4308ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брона Мар`яна Василівна, на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , починаючи з 1994 року і по теперішній час. Визнано об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таке майно: нежитлове приміщення загальною площею 36,2 кв. м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; транспортний засіб марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . У порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв. м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 . У порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_3 право власності на: 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 36,2 кв. м, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частини обладнання (станки та заготовки) для виготовлення ключів; 1/2 частки транспортного засобу марки «Skoda», модель «Roomster Style», рік випуску - 2007, р. н. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 травня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року закрито.

Правонаступник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року.

На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, спадкоємцем за заповітом після його смерті є вона. У жовтні 2023 року вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частку майна у спільному майні подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та про витребування майна з чужого незаконного володіння. У межах розгляду вказаної справи ОСОБА_2 подала заперечення від 13 вересня 2024 року, у яких зазначила, що не проживала спільно з ОСОБА_3 з початку 1994 року, оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_2 долучила до вищезазначеного заперечення копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 21 червня 2024 року, у якому зазначено, що 06 серпня 1988 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (номер актового запису 350), який було розірвано Личаківським відділом РАГС у м. Львові 21 березня 1995 року (номер актового запису 110).

Тобто, 18 вересня 2024 року стали відомі зазначені обставини, а саме перебування ОСОБА_2 протягом 1994 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , які не могли бути відомі під час розгляду справи № 461/3341/22 ані ОСОБА_3 , ані його доньці ОСОБА_1 , тому вважала, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у цій справі підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у цивільній справі № 461/3341/22 відмовлено та залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року залишено без змін.

03 квітня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брона М. В., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року, задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року в повному обсязі, у задоволенні позову відмовити.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди першої та апеляційної інстанційдійшли передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року, оскільки обставина, на яку посилається заявниця, існувала на час розгляду справи та ухвалення судового рішення, проте ця обставина не була і не могла бути відома достеменно ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 , як правонаступнику ОСОБА_3 , і є тією істотною обставиною, яка мала б вплинути на правильність прийняття рішення судом першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13).

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18).

У постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц Велика Палата Верховного Суду визначила, що ефективний захист прав сторони спору можливий при вирішенні позовних вимог про поділ майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що обставина, яка вказана ОСОБА_1 у заяві, зокрема, що ОСОБА_2 протягом 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , не є нововиявленою у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки не має істотного значення для вирішення спору про поділ майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та не впливає на висновки суду по суті спору.

Суди врахували, що в процесі розгляду цієї справи № 461/3341/22 відповідач ОСОБА_3 у повному обсязі визнав позовні вимоги ОСОБА_2 та підтвердив, що спірне нерухоме майно було придбане ним із ОСОБА_2 за спільні кошти та є їхнім спільним майном. Крім того, під час розгляду справи Львівським апеляційним судом ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив свою позицію та не підтримував апеляційну скаргу, подану в його інтересах ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для перегляду і скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року за нововиявленими обставинами, оскільки зазначена заявницею обставина, як нововиявлена, не впливає на вирішення спору по суті. Правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених норм не викликає сумнівів.

Висновки судів попередніх інстанцій, з урахуванням встановлених у цій справі фактичних обставин та характеру спірних правовідносин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брона М. В., на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 рокує необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Брона Мар`яна Василівна, на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна - відмовити.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович