Єдиний унікальний номер: 379/210/25
Провадження № 2-др/379/2/25
14 квітня 2025 рокум.Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді Разгуляєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Мовчан М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 в м. Таращі справу за заявою представника відповідача адвоката Друзь Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,
24.03.2025через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника відповідачаадвоката Друзь В.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, з єдиним унікальним № 379/210/25, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги адвокатом в сумі 2054,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що 20.03.2025 рішенням Таращанського районного суду Київської області за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Проте, судом не вирішено питання щодо стягнення витрат понесених відповідачем при розгляді даної справи на правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Друзь В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги адвокатом від 27.02.2025.
У відзиві на позовну заяву було зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат при розгляді даної справи становить 5000 грн та докази на підтвердження понесених судових витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення судувідповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України.
Ухвалою суду від 25 березня 2025 року прийнято до заяву та відкрито провадження у справі.
27.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивачаТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.Вважає, що суд має відмовити в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав:
- зазначений розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, підготовка документів не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи;
- ні відповідачем, ні його представником не було подано орієнтовного розрахунку судових витрат протягом встановленого строку відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України;
- відповідачем до заяви не додано доказів щодо сплати гонорару на професійну правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, подану заяву підтримують та просять суд її задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно згідно вимог чинного законодавства, клопотань про відкладення справи не надходило.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 20.03.2025 по справі № 379/210/25 за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, про які було заявлено увідзиві на позовну заяву, що орієнтовний розмір судових витрат при розгляді даної справи становить 5000 грн та докази на підтвердження понесених судових витрат відповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

24.03.2025 представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги адвокатом відповідачу в сумі 2054,00 грн.Фактичний розмір витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з підготовкою до участі та безпосереднім здійсненням представництва інтересів у справі складає 5000 грн.

Оскільки, позовні вимоги позивача було задоволено на 58,92%, а відмовлено у задоволенні позовних вимог на 41,08%, а тому судові витрати становитимуть 2054,00 грн (5000 х 41,08 :100).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд.

Вимоги до змісту судового рішення визначені ст. 265 ЦПК України. Пунктом 2 частини 5 вказаної статті передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до змісту ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України. Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір.

Практична реалізація принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК).

Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 використав своє право на професійну правничу допомогу та звернувся за захистом своїх прав, яка надавалась адвокатом Друзь В.В.

28.02.2025 представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, у якій зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та повідомлено суду, що такі докази будуть надані в установлений законом строк із заявою про ухвалення додаткового рішення.

14.03.2025 представник відповідача подав додаткові пояснення у справі у відповідь на заперечення представника позивача на відзив у справі.

20.03.2025 рішенням Таращанського районного суду Київської області позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за:

- договором № 3707196 від 09.09.2021 в розмірі 12817,50грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9487,50 грн. заборгованість за відсотками; 330грн. заборгованість за комісією;

-договором № 100617636 від 05.09.2021 в розмірі 4425,00грн. з яких: 1000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3225,00грн. заборгованість за відсотками; 200грн. заборгованість за комісією;

-договором № 77568791 від 09.10.2021 в розмірі 7741,52грн. з яких: 3500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4241,52грн. заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини позовних вимог , відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 1429,21грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу в розмірі 1770грн.

24.03.2025 до суду надійшла заява представника відповідача Друзь В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2054,00 грн, до якої представник долучив договір про надання правничої допомоги від 27.02.202, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 27.02.2025, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 27.02.2025, акт про надання правничої допомоги від 21.03.2025, розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі договору від 27.02.2025. Вказана заява із відповідними доказами у встановленому порядку доставлена до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС - позивача.

Тобто, відповідні докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану представником відповідача адвокатом Друзь В.В. подані до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення із дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, копію заяви з додатками надіслано позивачу.

Згідно договору про надання правничої допомоги, даний договір укладений між адвокатом Друзь В.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 9937/10 від 15.04.2021 та клієнтом ОСОБА_1 . Відповідно до умов договору сторони домовилися про надання правничої допомоги відповідачу, а саме: вивчення позовної заяви ТОВ «Коллект центр» та аналіз додатків до неї, складання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив ТОВ «Коллект центр», складання додаткових пояснень у справі про стягнення заборгованості на користь позивача.

Згідно додатку №1 від 27.02.2025 до договору про надання правничої допомоги сторони погодили безпосередній предмет та розмір послуг адвоката надання правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 в цивільному провадженні про стягнення заборгованості за договорами позики, що підтверджує пов`язаність договору про надання правової допомоги із юридичними послугами ОСОБА_3 , наданими ОСОБА_1 саме у даній справі.

Згідно акту про надання правничої допомоги від 21.03.2025 за договором від 27.02.2025 сторони договору засвідчили, що адвокатом відповідно до умов договору надано правову допомогу у спосіб та порядку визначеному договором на загальну суму 5000 грн. Розмір гонорару визначено як сума вартості послуг за погодинною ставкою (відповідно до фактичної кількості витраченого часу) та сума вартості послуг, погодженої сторонами у фіксованому розмірі. Фактично надано наступні послуги: ознайомлення із фактичними обставинами справи, поданою заявою, доданими доказами, перевірка розрахунків, формулювання та узгодження позиції по справі, підготовка відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив вартістю 5000 грн (5 год з розрахунку погодинної ставки у розмірі 1000грн/год).

Суд зауважує, що цивільний процес передбачає необхідність подачі до суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору. У разі подачі стороною такого розрахунку на більш пізніх стадіях, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З цього приводу Верховний Суд притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі №922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Суд зазначає, що представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат із дотриманням встановленої процедури та строку, копії відповідних доказів надані стороні позивача, що забезпечило можливість позивачу підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, та заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, отже змагальність сторін при вирішенні даного питання була дотримана.

Суд вважає, що право сторони на відшкодування понесених судових витрат у справі, як один із основних принципів цивільного судочинства у даній справі, превалює над невиконанням обов`язку його представника подати орієнтовний розрахунок судових витрат у першій заяві по суті справи.

Суд враховує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним відповідачем. Відповідач, у зв`язку із подачею даного позову до суду, не маючи юридичної освіти, був змушений звертатись до адвоката для отримання професійної правничої допомоги для представництва його прав та інтересів у суді у даній справі та поніс витрати. Тобто, отримавши звернений до себе позов про стягнення 42398,07 грн заборгованості за кредитним договором, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушений був звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Суд зазначає, що подання позовної заяви є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач не міг передбачити, постановлення судом рішення про часткове задоволення позову не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи сторони договору про надання правничої допомоги підписали відповідний акт про надання правничої допомоги за договором від 27.02.2025, відповідно до договору адвокат надав, а клієнт отримав та прийняв правничу допомогу, претензії з приводу обсягу допомоги відсутні.

Отже, відсутність у суду відомостей про оплату відповідачем наданих послуг адвоката не є підставою для відмови у розподілі витрат на правову допомогу, такі витрати відповідача на правничу допомогу підлягають розподілу.

Зі змісту акту про надання правничої допомоги за договором від 27.02.2025 слідує, що відповідачу ОСОБА_1 адвокатом Друзь В.В. надано послуги на загальну суму 5000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципом справедливості та верховенством права, встановить що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Представник позивача Ткаченко М.М. заявила про залишення без задоволення заяви представника відповідачапро стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на їх неспіврозмірність.

У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

У свою чергу, аналізуючи надані суду докази на підтвердження заявлених розмірів судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, а також враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору, незначну складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також, доводи позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн,що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні відповідача. Із врахуванням часткового задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з позивача, становить 1770,00гривень (із розрахунку 3 000*59:100).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 123, 124, 133, 137, 141, 142, 270, 258, 260, 261, 352-354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Друзь Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 379/210/25 номер провадження 2/379/173/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути зтовариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1770грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення суду буде складено протягом п`яти днів.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, індекс 01133;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2025

Головуючий: О. В. Разгуляєва