У Х В А Л А

15 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 722/1896/24

провадження № 61-3268ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Копитової Елли Рафаєльївни на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеними договорів позикита

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неукладеними договори позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

від 17 червня 2018 року на суму 2 800,00 дол. США та від 14 вересня 2021 року на суму 2 000,00 дол. США.

19 грудня 2024 року рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

20 лютого 2025 року постановою Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 грудня

2024 року залишено без змін.

14 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Копитова Е. Р. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 грудня

2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого

2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

31 березня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 175/4753/15, від 20 лютого 2019 року в справі № 629/5364/13, від 26 лютого 2020 року в справі № 205/5292/15, від 01 квітня 2020 року в справі № 621/2725/17,

від 03 квітня 2020 року в справі № 561/910/18, від 21 травня 2021 року в справі № 756/11048/18, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено обґрунтований відвід, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Копитової Елли Рафаєльївни на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2025 року.

Витребувати з Сокирянського районного суду Чернівецької області цивільну справу № 722/1896/24 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеними договорів позики.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська