СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/736/24
Провадження №2/547/42/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченко,

за участі секретаря судового засідання О.О.Харченко,

позивачки ОСОБА_1 (відеоконференцзв`язок),

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката О.А.Крекотень (відеоконференцзв`язок),

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката О.Г.Аніщенко (відеоконференцзв`язок),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області, за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 і про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 представник позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трирічного віку.

Позов обґрунтовує тим, сторони перебували у шлюбі у якому у них народилося двоє спільних дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . У 2016 році сім`я розпалася і вони припинили шлюбні відносини та спільне проживання. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.02.2016 шлюб між ними було розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин їх спільний син ОСОБА_3 залишився проживати разом із матір`ю позивачкою, а старший син ОСОБА_4 виявив бажання та залишився проживати разом із відповідачем. У 2021 році позивачка з дозволу відповідача разом із меншим сином переїхала на постійне місце проживання до Чеської Республіки. У березні 2022 року після початку повномасштабного вторгнення Росії в Україну старший син також з дозволу відповідача переїхав на постійне проживання до своєї матері позивачки в Чеську Республіку. Відтоді обоє дітей постійно проживають разом із позивакою у Чеській Республіці. Тому, враховуючи те, що обоє дітей на даний час проживають разом з нею, старший син хоч і є повнолітнім, але продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання в Чеській Республіці, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, вищевказане і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 24.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Наділ залучено до участі у справі як третіх осіб дітей сторін ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Відповідач відзивом від 13.08.2024 та відповіддю (запереченням) на відповідь відзив від 23.08.2024 просив відмовити в позові в повному обсязі оскільки вимоги позивачки є незаконними та необґрунтованими. Вказує, що у 2021 році позивачка з його дозволу разом із меншим сином ОСОБА_7 переїхала на постійне місце проживання до Чеської Республіки, з умовою вживати необхідні заходи, направлені на збереження життя та здоров`я дитини, вказане підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 30.04.2021. У липні 2022 року старший син також з його дозволу переїхав на постійне місце проживання до матері (позивачки) до Чеської Республіки з умовою вживати необхідні заходи, направлені на піклування та сприяння у вирішенні усіх питань, які можуть виникати під час його навчання та перебування в Чеській Республіці, в тому числі ті, що пов`язані із реєстрацією за місцем проживання, відвідування медичних, лікувальних та інших закладів для забезпечення належного стану здоров`я, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи середньої, спеціальної, вищої освіти і тому подібне.

Матеріальний стан відповідача на даний час критичний, він має інвалідність третьої групи, тому потребує обстеження, хірургічного втручання та лікування, але коштів не має. Для проведення операції йому потрібно 120000,00 грн. Він не працює, не перебуває на обліку як безробітний в Семенівській районній філії Полтавського ОЦЗ, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980,00 грн із березня 2024 року, більше ніяких інших доходів не має. Крім того, вони з позивачкою 19.09.2011 отримали кредитні кошти в сумі 100000,00 грн з терміном погашення до 2026 року на реконструкцію спільного житлового будинку. Ніяких коштів позивачка на погашення кредиту не надає, хоча згідно угоди від 21.11.2014 теж є позичальником кредиту. Також він має батьків-пенсіонерів, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як потребують догляду та допомоги. Вимоги позивачки, щодо стягнення аліментів на старшого сина ОСОБА_10 просить не брати до уваги, тому що надана довідка на чеській мові і не відповідає критеріям Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні в за кордоном, затвердженої Міністерством закордонних справ України № 113 від 04.06.2002, яка встановлює порядок учинення консульської легалізації офіційних документів, складених за участю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, або таких, що від них виходять, як на території України та і за кордоном.

Представник позивачки відповіддю на відзив від 27.08.2024 просила позов задоволити повністю, та пояснила, що відповідач не заперечував проти виїзду своїх дітей за кордон разом із нею на постійне місце проживання, а вона в свою чергу взяла на себе відповідні вищевказані зобов`язання щодо виживання всіх необхідних заходів направлених на збереження життя та здоров`я дітей, - що зовсім не позбавляє відповідача від обов`язку утримувати свого меншого сина до досягнення ним повноліття та обов`язку отримувати свого старшого повнолітнього сина який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги обох батьків до досягнення двадцяти трьох років. Посилання відповідача, про те, що його стан здоров`я на даний час є дуже критичним, він має інвалідність третьої групи, у зв`язку з чим нібито потребує обстеження, хірургічного втручання та лікування та проведення операції, нічим не підтверджено документально. Отже, докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. Щодо незадовільного матеріального становища відповідача, те що він ніде не працює та не перебуває на обліку як безробітній, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980,00 грн, починаючи з березня 2024 року, більше ніяких інших доходів він не має, вважає, що ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з довідки МСЕК, відповідач має третю групу інвалідності, може працювати але не бажає оскільки йому протипоказана лише важка фізична праця, а отже на інших роботах, які не передбачають тяжку фізичну працю, він може працювати та мав би вже давно знайти собі роботу щоб належним чином виконувати свій обов`язок по утриманню дітей. Окрім того, жодним законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісяця сплати аліментів на утримання дитини в разі втрати роботи чи перебування в статусі безробітного. Щодо посилання відповідача про отримання кредитних коштів у сумі 100000,00 грн на реконструкцію житлового будинку, ці обставини не мають жодного відношення до даного спору про стягнення аліментів, оскільки боргові зобов`язання обох батьків не позбавляють їх від обов`язку матеріально утримувати своїх дітей.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю. Наголосила, що упродовж тривалого часу самостійно виховує і утримує дітей сторін. І вона і діти не мають статусу біженців тощо і тому не отримують щодо цього соціальних допомог, грантів тощо. Позивачка має ще одну дитину, перебуває у другому шлюбі у Чеській Республіці. Відповідач не допомагає коштами для дітей взагалі. Його доводи про необхідність забезпечення батьків є хибними, оскільки батьки отримують пенсії, мають у власності земельні частки (паї), які передали в оренду. У відповідача також є брат і він теж за логікою відповідача зобов`язаний і повинен утримувати їх батьків-пенсіонерів. Відповідач не вживає заходів до пошуку роботи і працевлаштування переклавши у такий спосіб обов`язок утримувати обох синів сторін на позивачку. Позивачка пропонувала відповідачеві допомогу у пошуку роботи у Чехії, але той відмовився.

Представник позивачки вважає, що позов має бути задоволено повністю. Чинне сімейне законодавство не має обмежень щодо можливості стягнення аліментів по 1/4 частці на двох дітей, а відтак і 1/2 частку на них обох.

Відповідач у судовому засіданні 29.01.2025 визнав позов частково щодо молодшого сина ОСОБА_7 . Згоден на сплату 20 % свого заробітку як аліментів для нього (це складає 1/5 частку). Заперечує проти аліментів для старшого сина. Вважає, що той перебуваючи у віці 20 років може працевлаштуватися і отримувати якісь доходи.

Представник відповідача вважає, що позов може бути задоволений у частці 1/3 на обох дітей сторін. Стягнення по 1/4 на двох зумовить стягнення 1/2 частки доходу що стане надмірним для відповідача і суперечитиме правилу про стягнення на 2-х дітей 1/3 частки. Представник заперечує відображення у рішенні стягнення аліментів окремо на кожного із дітей сторін.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, заявою від 26.07.2024 просив проводити судовий розгляд справи без його участі. Також повідомив, що підтримує позов своєї матері та просить суд задовольнити його в повному обсязі (а.с. 32).

Вивчивши письмові заяви сторін по суті справи, вислухавши позивачку і відповідача, їх представників, вивчивши надані судові докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.02.2016 (а.с. 8, 9).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 11).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 30.04.2021, відповідач дозволив сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження виїхати на постійне проживання до Чеської Республіки у супроводі його матері ОСОБА_1 , 1983 народження, яка бере на себе зобов`язання вживати необхідні заходи, направлені на збереження життя та здоров`я дитини (а.с. 13).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 10.03.2023 відповідач надав згоду на постійне проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Чеській Республіці та навчання в будь-якому навчальному закладі зазначеної держави. До досягнення повноліття ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_1 , 1983 народження, має здійснювати відповідне піклування та сприяти у вирішенні усіх питань, які можуть виникнути під час його навчання та перебування в Чеській Республіці, в тому числі ті, що пов`язані із реєстрацією за місцем проживання, відвідування медичних, лікувальних та інших закладів для забезпечення належного стану здоров`я, загальноосвітніх та інших закладів середньої, спеціальної, вищої освіти, спортивних, позашкільних навчальних закладів, отримання будь-яких документів, що посвідчують особу, постановку на відповідний облік, оформлення та отримання спеціального статусу, отримання документів про присвоєння ідентифікаційних, облікових, податкових, фінансових, персональних номерів, віз, паспорта, посвідчення особи, інших документів, страхування, отримання соціальних, страхових виплат, допомоги тощо (а.с. 12).

Згідно реєстраційної карти станом на 06.2023 № 025430 на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають особи: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (прописана 01.07.2020), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прописаний 01.07.2022), ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (прописаний 01.07.2021), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прописаний 01.07.2021) (а.с. 18, 19).

Згідно довідки про навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2023/2024 навчальному році є учнем ІІ курсу денної форми навчання Середньої професійної школи і Середнє професійне училище, Кладно, площа Едварда Бенеше 2353, спеціальність: 66-51-Н/01 Продавець термін навчання за спеціальністю складає 3 роки (а.с. 16).

Страховими полісами і квитанціями про сплату страхових платежів підтверджено сплату позивачкою 630,00 і 700,00 чеських крон за договорами обов`язкового медичного страхування її сина ОСОБА_14 . Договір діє до 09.04.2024 (а.с. 130-135)

Згідно довідки Бюро праці Чехії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , підтверджено, що з 01.01.2023 до дати видачі цієї довідки він не отримував грошової допомоги (згідно з Законом № 111/2006 Зб.) або гуманітарної допомоги (згідно з Законом № 66/2022 Зб) (а.с. 129, 136).

Отже позивачка із обома дітьми сторін ОСОБА_7 і ОСОБА_10 проживає у Чеській Республіці і старший син сторін ОСОБА_10 після досягнення 18 років продовжує навчання і здобуває середню спеціальну (професійну) освіту.

Згідно довідки МСЕК серія АВ № 0067314 від 21.01.2020 відповідачеві ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності ОРА (опорно-руховий апарат), загальне захворювання безтерміново, протипоказана важка фізична праця (а.с. 39).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 26.02.2020 відповідач ОСОБА_2 отримує довічно пенсію по інвалідності 3 групи, загальне захворювання (а.с. 38).

Відповідач не працює, згідно довідки про доходи № 290921 від 12.08.2024 отримує щомісяця пенсію по інвалідності із січня 2024 року розмірі 2760,00 грн, а із березня 2024 року 2980,00 грн (а.с. 44).

Згідно рішення виконавчого комітету Веселоподільської сільської ради від 19.09.2011 "Про дозвіл на реконструкцію житлового будинку", відповідачеві ОСОБА_2 дано дозвіл на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за зобов`язано протягом місяця оформити документи у відділі містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства Семенівської РДА (а.с. 40).

Згідно додаткової угоди № 1 до кредитної угоди № 2600-14 від 21.11.2014 від 28.08.2015 Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було внесено зміни до п. 1.2 кредитної угоди № 2600-14 від 21.11.2014 встановивши строк погашення кредиту до 30.11.2025 позичальниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 41).

Отже сторони мають у спільній власності житловий будинок у с. Веселий Поділ Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідач ОСОБА_2 має батьків: матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки досягли пенсійного віку і отримують пенсії довічно (а.с. 45, 46, 47).

Відтак за обставин справи, ні доводи позивачки що батьки відповідача отримують значні пенсії і мають у власності земельні частки (паї), а так само доводи відповідача про утримання ним повністю або частково своїх батьків та потребування відповідачем чітко визначеної суми на лікування чітко вказаного захворювання не доведено жодною із сторін.

Відповідачам не надано доказів неможливості його працевлаштування, щонайменше перебування на обліку у службі зайнятості чи не віднайдення нею для нього підходящої роботи.

Як наслідок суд повинен дати відповідь на питання: чи стягувати з відповідача на користь кожного із його 2-х синів (неповнолітнього і повновлітнього) по 1/4 частці заробітку (доход) як аліменти; чи приймати визнання відповідачем позову щодо сплати аліментів у 1/5 частці заробітку (доходу) на неповнолітнього сина; чи стягувати на обох синів сукупно 1/3 частку заробітку (доход) як аліменти; чи є підстави для відступу від законодавчо визначеної частки і сталої судової практики щодо стягнення аліментів на 2-х дітей у розмірі 1/3 частки і стягувати аліменти на 2-х дітей у розмірі 1/2 частки (по 1/4 на кожну дитину).

Так, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України далі СК

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 Сімейного кодексу України далі СК).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК).

Вказана норма є відображенням волі законодавця щодо частки доходу платника, яка стягується як аліменти, залежно від кількості дітей. Аналогічним був і залишається шлях судової практики до запровадження норм про наказне провадження до ЦПК України і відображався у ч. 1 ст. 82 Кодексу про шлюб і сім`ю України

Отже, за загальним правилом, частка заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину складає 1/4 у разі, якщо у платника аліментів є одна дитина, та 1/6 на одну дитину, якщо у платника аліментів є двоє дітей.

Старший син сторін ОСОБА_10 не має самостійних доходів, навчається у професійно технічному закладі освіти.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК).

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК).

Статтею 201 СК передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Суд встановив, що обоє дітей сторін перебувають на утриманні позивачки, а повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, і відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Доказів протилежного відповідач судові не надав.

Між учасниками справи не досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати і неповнолітнього сина і повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Наразі молодшому сину сторін ОСОБА_7 виповнилося повних 15 років, а старшому сину ОСОБА_10 20 років. За загальним правилом кожен із них має право на отримання по 1/6 частці як аліменти, що є 1/3 частки доходів платника аліментів, проте позивачка бажає отримувати більшу частку по 1/4, що на двох дітей складає 1/2 частку доходів платника аліментів.

Позивачкою не надано належних, достатніх та допустимих доказів відступу від вказаної судом аналогії закону та шляху сталої судової практики, у т.ч. й доведеності обставин вказаних у ч. 1 ст. 182 СК, які б дозволили судові збільшити частку на 2-х дітей із 1/3 до 1/2.

Відповідачем також не надано аналогічних доказів які б зменшили цю частку із 1/3 на двох дітей. Наявність інвалідності так званої "робочої групи" 3 групи не надає йому відповідного привілею.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що при визначенні розміру аліментів і їх часток суд зобов`язаний зважати на те, що син сторін ОСОБА_7 є неповнолітнім і тому з огляду на його вік та особливе (підвищене) правове регулювання гарантій його матеріального забезпечення, зокрема й за Законом України "Про охорону дитинства", і його більшу "уразливість" як неповнолітнього порівняно з повнолітнім старшим братом, користується більш високим соціальним захистом і гарантіями матеріального забезпечення з боку батьків, аніж повнолітній син сторін ОСОБА_10 .

Матеріальні потреби неповнолітньої і повнолітньої дитини лише умовно є однаковими чи різними.

Водночас повнолітня особа має право на реалізацію себе як працівника і, за аналогією навчання у закладах професійної освіти в Україні, отримує стипендію чи винагороду за виконання тих чи інших виробничих завдань хоча й може нести витрат на проживання у гуртожитку, спеціальний одяг, приладдя тощо.

Відтак, визначаючи частки заробітку (доходу) відповідача, які стягуватимуться із відповідача на кожного із його синів, суд віддає перевагу забезпеченню кращих інтересів саме неповнолітнього сина сторін і стягує на його утримання аліменти у розмірі 1/5 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо повнолітнього сина сторін суд "орієнтується" на законодавчо визначену частку 1/3 (33,33 %) на двох дітей і стягує з відповідача аліменти на утримання старшого сина у розмірі 1/7 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 05.07.2024 на період навчання, але не більш як до досягнення 23 років.

Стягнення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму стосується неповнолітніх дітей.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково і позивачка звільнена від сплати судового збору суд, за правилами ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 1211,20 грн від сплати якого звільнено позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 351, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї п`ятої частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у стягненні аліментів у більшій частці однієї чверті.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї сьомої частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з 05.07.2024 на період навчання сина у Середній професійній школі і Середньому професійному училищі, Кладно, Чеська Республіка, але не більш як до досягнення сином 23 років, відмовивши у стягненні аліментів у більшій частці однієї чверті.

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн судового збору в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Позивачка ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; прописана/місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; прописаний/місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Третя особа ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; приписаний/місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Повне рішення складене 18.04.2025.

Суддя В.Ф.Харченко