Провадження № 2-к/761/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участю:

представників ТОВ «Карго-Експрес»: Селюка Н.Г., Момота В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання, подане керуючим директором з правових питань Акціонерного товариства «KTZ Express» - Омаровим Алтаєм Ахметовичем, через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Експрес», про визнання та звернення до виконання рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024р. на адресу суду надійшло клопотання, подане керуючим директором з правових питань АТ «KTZ Express» - Омаровим А.А., через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа (боржник): ТОВ «Карго-Експрес», про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню (рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке набрало законної сили 21 грудня 2022р.).

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що рішенням Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке залишено без змін постановою судової колегії по цивільним справам міста Астана від 21 грудня 2022р., було вирішено:

-стягнути з ТОВ «Карго-Експерс» на користь АТ «KTZ Express» заборгованість в сумі 20598,0 доларів США, еквівалент в національній валюті Республіки Казахстан 8947359,0 казахстанських тенге та судові витрати по сплаті державного мита в сумі 268421,0 казахстанських тенге.

Ініціатором клопотання вказано, що відповідно до Закону України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», Україна вийшла із зазначеної Конвенції та Протоколу (дія зазначених міжнародних договорів для України припинилася 29 грудня 2023р.).

Таким чином, на думку заявника, зважаючи на те, що між Україною та Республікою Казахстан відсутні договірні відносини про правову допомогу, наявні правові підстави для необхідності застосування в даному випадку принципу взаємності згідно з положеннями ст. 462 ЦПК України, та визнання на території України вищезгаданого рішення іноземного суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024р. було прийнято до розгляду заяву; в порядку ч. 1 ст. 473 ЦПК України було повідомлено ТОВ «Карго-Експрес» про надходження вказаної заяви, та запропонувано останньому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

11 листопада 2024р. на адресу суду представником ТОВ «Карго-Експрес» подано письмові заперечення проти клопотанняАТ «KTZ Express». Заперечуючи щодо вимог клопотання представник зазначив, що «Карго-Експрес» було позбавлене можливості взяти участь у судовому процесі через те, що останнього не було належним чином повідомлено про розгляд вказаної справи, як в іноземному суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції. Свою позицію представник мотивує тим, що лише 16 серпня 2022р. директору ТОВ «Карго-Експрес» в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва було вручено сповіщення про те, що розгляд вказаної справи Спеціалізованим міжрайонним економічним судом міста Нур-Султан відбудеться 21 липня 2022р. о 10 год. 30 хв., у зв`язку із чим, відповідач об`єктивно не зміг взяти участь в цьому судовому засіданні. В подальшому, представник відповідача клопотав перед Спеціалізованим міжрайонним економічним судом міста Нур-Султан призначити попереднє судове засідання на нову дату та належним чином повідомити ТОВ «Карго-Експрес» про час, дату і місце проведення попереднього засідання у в казаній справі, а також після відновлення провадження у справі, встановити для відповідача строк для надання письмового відзиву на позов. Ухвалою від 08 вересня 2022р. судом першої інстанції було поновлено розгляд справи та призначено розгляд справи на 14 вересня 2022р. о 15 год. 30 хв., не надавши жодного строку або можливості подати відзив на позов, та не повідомивши належним чином відповідача про вказане судове засідання. В той же час, рішення у вказаній справі було ухвалено 16 вересня 2022р. та засідання відбувалось у режимі відеоконфренції за ініціативою суду, оскільки, жодна із сторін такого клопотання не заявляла. Про проведення вказаного засідання відповідача було повідомлено телефонним дзвінком. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Карго-Експрес» було подано апеляційну скаргу, та судом апеляційної інстанції було відкрито апеляційне провадження, однак, про час, дату і місце проведення засідання у суді апеляційної інстанції відповідача належним чином повідомлено не було, жодних процесуальних документів від суду ТОВ «Карго-Експрес» не отримувало. Представник ТОВ «Карго-Експрес» наголосив у своїх запереченнях на тому, що постанова суду апеляційної інстанції не містить інформації про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, а лише констатує факт відсутності представника останнього в судовому засіданні, що відбуло 21 грудня 2022р. Крім того, ініціатором вказаного клопотання не виконано вимоги п. 1 ч. 1 ст. 466 ЦПК України, п. 3 ч. 3 ст. 466 ЦПК України, п. 6 ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024р. на підставі приписів ч. 2 ст 473 ЦПК України було призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представники ТОВ «Карго-Експрес» заперечували щодо задоволення вимог клопотання, просили суд відмовити у повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Ініціатор клопотання, про час та місце розгляду справи був повідомлений, в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомив, своїх представників до суду не направив, в матеріалах справи відсутні клопотання щодо перенесення розгляду справи, а відтак, в силу положень ч. 5 ст. 467 ЦПК України. їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що правові підстави для задоволення вказаної заяви відсутні, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке залишено без змін постановою судової колегії по цивільним справам міста Астана від 21 грудня 2022р., було вирішено:

-стягнути з ТОВ «Карго-Експрес» на користь АТ «KTZ Express» заборгованість в сумі 20598,0 доларів США, еквівалент в національній валюті Республіки Казахстан 8947359,0 казахстанських тенге та судові витрати по сплаті державного мита в сумі 268421,0 казахстанських тенге.

Вказане рішення суду набрало законної сили 21 грудня 2022р.

У відповідності до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Відповідно до Закону України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», Україна вийшла із зазначеної Конвенції та Протоколу (дія зазначених міжнародних договорів для України припинилася 29 грудня 2023р.), учасницею якої є, зокрема, Республіка Казахстан.

Оскільки між Україною та Республікою Казахстан не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке залишено без змін постановою судової колегії по цивільним справам міста Астана від 21 грудня 2022р. визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення.

Тому, для даних правовідносин необхідно застосовувати принцип взаємності для розгляду питання щодо визнання рішення іноземного суду.

Заперечуючи щодо вимог клопотання, представник ТОВ «Карго-Експрес» посилався на те, що товариство було позбавлено можливості взяти участь у судовому процесі через те, що його не було належним чином, і вчасно повідомлено про розгляд справи, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції.

Статтею 468 ЦПК України визначено підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Так, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Суд звертає увагу, що станом на час розгляду справи №7119-22-00-2/782 в іноземних судах першої та апеляційної інстанцій та ухвалення відповідних рішень суду, відносини у сфері правової допомоги у цивільних справах між Україною та Республікою Казахстан регулювались Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, та Протоколом до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993р.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що, при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин. Договірні Сторони визначають перелік своїх центральних, територіальних та інших органів, уповноважених на здійснення безпосередніх зносин, про що повідомляють депозитарія.

Положеннями ст.ст. 10, 12 Конвенції визначено, що запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані її мовою або російською мовою або забезпечені засвідченим перекладом цими мовами. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Якщо документи не можуть бути вручені за адресою, вказаною в дорученні, запитувана установа юстиції зі своєї ініціативи вживає заходів, необхідних для встановлення адреси. Якщо встановлення адреси запитуваною установою юстиції виявиться неможливим, вона повідомляє про це запитуючу установу і повертає їй документи, що підлягають врученню.

Вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, який вручає документ, або виданим цією установою іншим документом, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечувалось представником ТОВ «Карго-Експрес», Спеціалізованим міжрайонним економічним судом міста Нур-Султан Республіки Казахстан у відповідності до приписів ст.ст. 5, 10, 12 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993р., було скеровано компетентному органу України доручення про вручення судових документів ТОВ «Карго-Експрес» у справі №7119-22-00-2/782 (повідомлення про час, день та місце судового розгляду; ухвалу про призупинення провадження у справі; копію позову АТ «KTZ Express» до ТОВ «Карго-Експрес»), які було вручено уповноваженому представнику лише 16 серпня 2022р. у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва.

Як вбачається із копії рішення іноземного суду першої інстанції, представник відповідача (ТОВ «Карго-Експрес») приймав участь у розгляді вказаної справи у режимі відеконференції та висловив свою позицію щодо позову, при цьому, представником ТОВ «Карго-Експрес» на спростування вказаних обставин жодних належних та допустимих доказів не надано.

Разом із тим, як вбачається із копії рішення іноземного суду апеляційної інстанції, перегляд рішення в апеляційному порядку проводився за відсутності представника ТОВ «Карго-Експрес», оскільки, як зазначено у судовому рішенні: «представник відповідача до розгляду справи в онлайн режимі не підключився», при цьому, як вбачається із матеріалів справи, належні та допустимі докази того, що іноземним судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо належного оповіщення сторони відповідача про час, дату та місце розгляду вказаної справи, з урахуванням положень ст. ст. 5, 10, 12 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993р. - відсутні.

Крім того, в судовому засіданні представник ТОВ «Карго-Експрес» наголосив, що розгляд справи в іноземному суді апеляційної інстанції був призначений без урахування часового поясу України (за Київським часом розгляд справи було призначено на 06 год. 00 хв.), що унеможливило можливість забезпечити участь уповноваженого представника відповідача під час розгляду справи в онлайн режимі в апеляційній інстанції.

Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999р. за №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, аналізуючи наведені норми законодавства, зважаючи на те, що ухвалення рішення іноземним судом апеляційної інстанції (судова колегія по цивільним справам міста Астана) відбулось за відсутності сторони відповідача (ТОВ «Карго-Експрес») та з призначенням судового засідання без урахування часового поясу України, беручи до уваги те, що належних та допустимих доказів того, що судом апеляційної інстанції було вжито заходи щодо належного оповіщення сторони відповідача про час, дату та місце розгляду вказаної справи ініціатором клопотання не надано, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, на підставі положень п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України.

Керуючись, ст.ст. 259 - 261, 353 - 355, 468 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999р. за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст.ст. 5, 10, 12 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993р., суд, -

у х в а л и в :

Заяву, подану керуючим директором з правових питань Акціонерного товариства «KTZ Express» - Омаровим Алтаєм Ахметовичем, через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Експрес», про визнання та звернення до виконання рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Нур-Султан Республіки Казахстан від 16 вересня 2022р. у справі №7119-22-00-2/782, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 17 квітня 2025р.

Суддя: