Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Суходольського О.М

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину-інваліда,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину-інваліда. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.08.2006 року у справі №2-947-2006 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 20.07.2006 року і до досягнення повноліття дитини. 16.02.2018 року ОСОБА_1 стала повнолітньою та стягнення аліментів припинилося. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З огляду на вказану норму закону в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 продовжує потребувати матеріальної допомоги від батька оскільки є непрацездатною, тому позивачка змушена була звернутися до суду з указаним позовом.

ОСОБА_1 зазначає, що вона є інвалідом 1 «А» групи, інвалід з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міжрайонної МСЕК №2 м.Черкаси від 10.04.2018 року серії 12 ААА №881633, безтерміновою. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міжрайонної МСЕК №2 м.Черкаси від 10.04.2018 року серії 12 ААА №881633 та довідки Черкаського районного центру первинної медико-соціальної допомоги Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 01.06.2024 року потребує постійного стороннього догляду. Згідно вищезазначеної довідки, ОСОБА_1 має діагноз: ДЦП, тетрапарез пошкодження усіх чотирьох кінцівок, пошкодження шийного відділу спинного мозку, епісиндром з генералізованими судомами (2-3 р. у день), купуються внутрішньо м`язові введення сибадизону. Крім того, позивачка має органічні розлади особи і поведінки, обумовлені хворобою, травмою і дисфункцією головного мозку. Причиною пошкодження є інфекційні хвороби та психічні розлади. Вказані хронічні фізичні та психічні захворювання призводять до того, що ОСОБА_1 має обмеження до самообслуговування та обмеження здатності до орієєнтації. У зв`зку з вказаними захворюваннями, позивачці постійно потрібні медикаменти та зайняття ЛФК в спеціалізованих містах. Відповідач ОСОБА_2 вже тривалий період жодних відносин з донькою не підтримує, навіть за рішенням суду не сплачував аліменти на її утримання, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 55600,00 грн., іншої допомоги не надавав і не надає, хоча має можливість.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, безстроково починаючи з моменту звернення до суду.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 14.03.2025 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_2 на адресу суду не надано, будь-які клопотання до суду не надходили.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.08.2006 року у справі №2-947-2006 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 20.07.2006 року і до досягнення повноліття дитини.

16.02.2018 року ОСОБА_1 стала повнолітньою та стягнення аліментів припинилося. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міжрайонної МСЕК №2 м.Черкаси від 10.04.2018 року серії 12 ААА №881633, безтерміновою, ОСОБА_1 є інвалідом 1 «А» групи, інвалід з дитинства.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міжрайонної МСЕК №2 м.Черкаси від 10.04.2018 року серії 12 ААА №881633 та довідки Черкаського районного центру первинної медико-соціальної допомоги Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 01.06.2024 року, ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду.

Згідно довідки Черкаського районного центру первинної медико-соціальної допомоги Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 01.06.2024 року, ОСОБА_1 має діагноз: ДЦП, тетрапарез пошкодження усіх чотирьох кінцівок, пошкодження шийного відділу спинного мозку, епісиндром з генералізованими судомами (2-3 р. у день), купуються внутрішньо м`язові введення сибадизону.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються запезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 Конвенції).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до положень ч.1 та ч.5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, враховуючи, що повнолітня ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства і даний факт сторонами не заперечується, як і не спростовується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині-інваліду в розмірі заявленому позивачем, а докази, які спростовують даний факт, відповідачем до суду не надані. Заявлений до стягнення розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства та судовій практиці, що склалася.

Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ч.3 ст.105, ст.110, 112, 180-183 СК України, ст.ст. 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 ) в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, безстроково починаючи з 10.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський