Справа № 450/1907/24 Провадження № 2/450/341/25
16 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташованої на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року.
Мотивував позовні вимоги тим, що його батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, належала земельна частка (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташована на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вказана земельна ділянка фактично успадкована його дружиною (матір`ю позивача) ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір ОСОБА_2 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла вказана земельна ділянка. Вказав, що померлі батьки проживали за адресою АДРЕСА_1 , що фактично співпадає з його зареєстрованим місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 . Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 відсутні. Вказав, що він звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак останнім усно відмовлено у видачі такого з огляду на втрату сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218 від 20.05.1997 року чинності згідно постанови КМУ № 801 від 12 жовтня 1995 року. Враховуючи те, що в позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування, просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 10 червня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
28 червня 2024 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Судове засідання 30 жовтня 2024 року о 09 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 29 січня 2025 року о 11 год. 30 хв.
31 жовтня 2024 року та 29 січня 2025 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
Ухвалою від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 16 квітня 2025 року не з`явились усі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак у вказаний день позивачем ОСОБА_1 подано клопотання, згідно мотивів якого позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у його відсутності.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.
З письмової згоди позивача, суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03 червня 1965 року, вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 06 листопада 1997 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, ОСОБА_3 надано право на земельну частку (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташованої на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 15 травня 2009 року Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з довідки № 79, виданої 18 квітня 2024 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з яким на день його смерті проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_2 .
За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Зі змісту ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляла про відмову від неї та постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 13 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.
За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як встановлено з довідки № 80, виданої 18 квітня 2024 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з якою на день її смерті не проживали і не були зареєстровані інші особи.
Водночас, як вбачається з мотивів позовної заяви, позивач ОСОБА_1 вказує, що на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від неї та постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Однак, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на день смерті проживала разом із позивачем за адресою АДРЕСА_2 , суду не надано.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.
Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.