ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3973/25 Справа № 216/6275/24 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 216/6275/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кривенко Ірина Михайлівна, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21 жовтня 2022 рокц відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 40,8% на рік на суму залишку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг в А-банку» та «Тарифами Банку», які розміщені на банківському сайті http://а-bank.cоm.ua, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тирифів, а також інших умов обслуговування рахунків. «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 25 серпня 2024 року має заборгованість 51 337,73 грн, з яких: 35 071,81 грн заборгованість за кредитом; 16 265,92 грн заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2022 року станом на 25 серпня 2024 року у розмірі 51 337,73 грн, з яких: 35 071,81 грн заборгованість за кредитом; 16 265,92 грн заборгованість за відсотками, та стягнуто судові витрати по справі у вигляді судового збору, у розмірі 3 028,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кривенко І.М., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наразі в КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001347, внесене до ЄРДР на підставі заяви відповідача про вчинення злочину, а саме вчинення шахрайських дій та викрадення грошових коштів з рахунку відповідача. до матеріалів справи не долучено жодного доказу про те, що списання коштів з її рахунку сталося саме з її винних або не правомірних дій. Також вказує, що банком самостійно було збільшено кредитний ліміт і через хвилину з рахунку відповідача шахраями були списані грошові кошти, однак судом не надано оцінки вказаним обставинам.

Зазначає, що позивачем не надано доказів того, що операції по картковому рахунку були здійснені відповідачем, а виписка по рахунку не може були належним доказом у справі.

Також апелянт зауважує, що між сторонами не було погоджено розмір відсотковї ставки за користування кредитними коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскількиціна позову складає менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг, яка містить позначення, що позичальник згодна з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають Договір надання банківських послуг. Позичальник зобов`язалась самостійно знайомитись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на офіційному сайті банка www.a-bank.com.ua. При цьому, у даній анкеті-заяві відсутні відомості про вид платіжної картки, розмір кредиту (кредитного ліміту), процентної ставки, а також не зазначені види відповідальності за порушення умов кредитування (неустойка) та строк повернення кредиту.

До позовної заяви банком були додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», які відповідачем ОСОБА_1 не підписані.

Довідкою за картами, виданою головою правління АТ «А-Банк» Кандауровим Ю.В. б/н та дати, підтверджується, що за укладеним кредитним договором відповідачу ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та відповідно видано картки (а.с.15).

Відповідно до довідки за лімітами клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2022 року за період з 21 жовтня 2022 року по 24 жовтня 2023 року на платіжні картки встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1 000 грн, який у подальшому було збільшено до 42 020 грн (а.с.16).

Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці відповідача за період з 21 жовтня 2022 року по 09 листопада 2022 року (а.с.11-14).

Станом на 25 серпня 2024 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2022 року, яка становить 51 337,73 грн, яка складається з 35 071,81 грн - заборгованості за кредитом; 16 265,92 грн - заборгованості по відсоткам (а.с. 6 зворот-8).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умови договору в частині повернення кредитних коштів та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитом в сумі 51 337,73 грн, яка складається з 35 071,81 грн - заборгованості за кредитом; 16 265,92 грн - заборгованості по відсоткам.

Такий висновок суду, на переконня колегії суддів, не в повній мірі відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, за змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, в анкеті-заяві позичальника від 21 жовтня 2022 року відсоткова ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованості за відсотками в розмірі 16 265,92 грн.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», як невід`ємної частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісії, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною третьою та четвертою статті 12 ЦПК України визначено,що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому колегія суддів зауважує, що термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).

З огляду на вищевказані приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону №1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоб відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.

Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була актуальною до 25 жовтня 2022 року, тому зазначена в ньому інформація не може бути взята судом до уваги, як доказ підтвердження конкретних умов кредитування, запропонованих відповідачу ОСОБА_1 щодо сплати відсотків згідно кредитного договору від 21 жовтня 2022 року.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що паспорт споживчого кредиту не може бути визнаний належним і достатнім доказом на підтвердження обставин погодження сторонами умов кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитом.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 16 265,92 грн, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині заслуговують на увагу.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 35 071,81 грн суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2022 року у визначеному розмірі, яка є заборгованістю за тілом кредиту, з огляду на наступне.

Так, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачею картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 35 071,81 грн.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що наразі в КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001347, внесене до ЄРДР на підставі заяви відповідача про вчинення злочину, а саме вчинення шахрайських дій та викрадення грошових коштів з рахунку відповідача. до матеріалів справи не долучено жодного доказу про те, що списання коштів з її рахунку сталося саме з її винних або не правомірних дій та на те, що банком самостійно було збільшено кредитний ліміт і через хвилину з рахунку відповідача шахраями були списані грошові кошти, однак судом не надано оцінки вказаним обставинам, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, ідентифікаторі користувача, паролях системи, паролі (ніку) MobilBanking, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Зважаючи на те, що для зняття грошових коштів з кредитної картки, або ж для розрахунку картою, необхідно мати кредитну картку та знати ПІН-код доступу до рахунку кредитної картки, суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що є підставою для притягнення клієнта до цивільно-правової відповідальності та, як наслідок, задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди.

Подібний правовий висновок викладений Дніпровським апеляційним судом у постанові від 26 січня 2021 року в справі № 216/6056/17.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню, із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2022 року в розмірі 35 071,81 грн, яка є заборгованістю за тілом кредиту.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року слід скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками в розмірі 16 265,92 грн. При цьому рішення суду підлягає зміні із зменшенням загальної суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2022 року, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 51 337,73 грн до 35 071,81 грн. Крім того, пропорційно задоволених позовних вимог позивача, зменшенню підлягає і стягнутий судом першої інстанції судовий збір з 3 028 грн до 2 068,60 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог т. 141 ЦПК України з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 439,10 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кривенко Ірина Михайлівна, задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2022 року станом на 25 серпня 2024 року в розмірі 16 265 грн 92 коп та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року змінити, зменшивши загальну суму стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 51 337 грн 73 коп до 35 071 (тридцять п`ять тисяч сімдесят одна) грн 81 коп.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року змінити, зменшивши розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 3 028 грн до 2 068 (дві тисячі шістдесят вісім) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 439 (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять) грн 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: