Справа № 349/492/25
Провадження № 2-з/349/1/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Рибій М. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні її житловим будинком та земельною ділянкою площею 0,0581 га за адресою: АДРЕСА_1 шляхом переміщення будівельних матеріалів, в тому числі будівельних блоків, на відстань двох метрів від фундаменту житлового будинку ОСОБА_1 .

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0322 га з кадастровим номером :01:054:0005 в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2

заборони будівництва на цій земельній ділянці та заборони використання наявних на цій земельній ділянці блоків.

Обґрунтовано заяву тим, що незважаючи на оспорювання меж земельної ділянки, оспорювання технічної документації, законності формування земельної ділянки, відповідач вчиняє дії спрямовані на незаконне будівництво, привіз бетонні блоки впритул до будівлі позивача. Є загроза, що майно ОСОБА_1 може бути реконструйоване, знищене, що унеможливить в подальшому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Про необхідність суду пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, під час розгляду заяви про забезпечення позову, зазначає і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Зазначені позивачем обставини, які на її думку вказують на необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, не стосуються предмету позову.

Суд не встановив наявності реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 158 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.04.2025.

Суддя М. Г. Рибій