ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

справа № 646/4836/23

провадження № 22-ц/818/374/25

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»

відповідач - ОСОБА_1

заінтересовані особи: стягувач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу представника Диких Діани Валеріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2024 року у складі судді Шиховцова А.О.,-

УСТАНОВИВ

У лютому 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі, відповідно до якої представник заявника просить замінити стягувача з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом №646/4836/23 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за кредитним договором №010/0173/82/883791 від 11.08.2020.

В обґрунтування вимог зазначила, що 20.10.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено договір відступлення вимоги №114/2-64, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0173/82/883791 від 11.08.2020 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з підстав передбачених ч. 2 ст. 186 ЦПК України, оскільки є судове рішення, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник Диких Д.В., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» подала апеляційну скаргу посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою задовільнити заяву про заміну стягувача.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з порушенням вимог процесуального закону. Зміст заяви яка надійшла до суду 05.02.2024 року та заяви від 22.07.2024 року не свідчить про їх тотожність. Проте, судом не надано належної оцінки указаним заявам не надано та позбавлено заявника на доступ до суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року у справі № 646/4836/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства « Райффайзен Банк», заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку на надання кредиту "Кредитна картка" № 010/0173/82/883791 від 11.08.2020 року станом на 26.05.2023 року у розмірі 87 534 грн 47 коп та судовий збір у розмірі 2 684,00 гривні (а.с. 65-67).

У грудні 2023 року представник ОСОБА_2 , подав клопотання до Червонозаводського районного суду м. Харкова про напрвлення на юридичну адресу позивача завірену копію рішення та виконавчий лист відповідно до вказаного рішення (а.с. 70).

У травні 2024 року представник Кремся Л.П., яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» подала заяву про заміну стягувача у виконавчому листі посилаючись на норми ст. 442 ЦПК України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. У зв`язку укладанням договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (а.с. 74-87).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 та постановю Харківського апеляційного суду від 11.06.2024 у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія Кредит-Капітал», про заміну стягувача у виконавчому листі відмовлено. Рішення обгрунтовані тим, що виконавчі листи на виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року у справі №646/4836/23 не видавалися, відповідно, виконавче провадження не відкривалося, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даній справі стягувач у виконавчих листах, які не видавалися, та, як наслідок, виконавче провадження не відкривалося, заміні не підлягає.(а.с. 104-106, 201-205.)

У липні 2024 року через підситему «Електронний суд» до Червонозаводського районного суду м. Харкова ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» подано заяву про заміну кредитора у зобов`язанні на підставі ст. 55 ЦПК. Однак, ухвалою від 26.08.2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11.

Відмовляючи у відкритті провадження з розгляду заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну кредитора у зобов`язанні на підставі ст. 55 ЦПК, суд першої інстанції, виходив з того, що є така, що набрала законної сили, ухвала суду за результатами розгляду заяви між тими самими сторонами, про той самий предмет заяви і з тих самих підстав.

Проте зазначений висновок суперечить положенням ЦПК та правовим висновкам викладеним у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11.

Так, об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц зазначила: « …..що вимоги статті 186 ЦПК України (тотожність вимог/спору) передбачена тільки для позовного провадження є неправильним, оскільки зазначена норма права застосовується і в інших видах судового провадження та стадіях процесу, а саме у наказаному провадженні, в окремому провадженні, а також при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця. Разом з тим, слід звернути увагу на те, що розділ VI ЦПК України, який врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є окремим видом судового провадження, не є окремою стадією цивільного процесу, а є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав. Отже, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідним поданням, направленим на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати судове рішення. Проте це не повинні бути тотожні й аналогічні подання (заяви), які вже судом вирішені».

Цивільним процесуальним законом не заборонено повторне звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача, що узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10. Відповідно обставини, які підлягають встановленню під час розгляду такої заяви, залежать від підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11).

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року у справі № 646/4836/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку на надання кредиту "Кредитна картка № 010/0173/82/883791 від 11.08.2020 року станом на 26.05.2023 року у розмірі 87 534 грн 47 коп та судовий збір у розмірі 2 684,00 гривні.

Відповідно до договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 АТ «Райффайзен Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги по зобов`язанням ОСОБА_1 (а.с 3-5).

Оскільки цивільним процесуальним законом не заборонено повторне звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача , судова колегія не погоджується з висновком суду про відмову у відкритті провадження за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заслуговують на увагу, судова колегія доходить висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Диких Діани Валеріївни , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук