15.04.2025 Справа № 756/2863/24
Провадження № 2/756/282/25
Унікальний № 756/2863/24
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Приходько К.А.,

за участю:

представниці відповідачки Лєшко О.В. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

В підготовчі судові засідання, які були призначені на 19.02.2025 та 07.04.2025 позивач та його представник не з`явилися. Про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Представниця відповідачки в судовому засіданні, просила суд позов залишити без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання, а також вирішити питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених стороною відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 12.04.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в даній справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2024 в цій справі призначено судову генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського Бюро судово-медичної експертизи (03141, м.Київ, вул.Докучаєвська, 4). На вирішення експертизи поставлено питанн: -чи являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

19.12.2024 року на адресу суду від Державної спеціалізованої установи «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта №103-168-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого Молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%. Біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 практично доведено.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року провадження у цій справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 19.02.2025 о 12 год. 00 хв. Це судове засідання було відкладено до 07.04.2025, у зв`язку з неявкою сторони позивача. У судове засідання 07.04.2025 позивач та його представник також не з`явились. Матеріали справи не містять клопотання від позивача та його представника щодо розгляду справи за їх відсутності.

Частинами першою, другою, п`ятою ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, , гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Складність справи та поведінка заявника є основними критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи, як визначено листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року №1-5/45.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно вимог п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом наведених норм процесуального права убачається, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи

Відповідно до п. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Так, про судові засідання призначені 19.02.2025 та 07.04.2025 позивач ОСОБА_2 був повідомлений шляхом направлення судової повістки за допомогою СМС - повідомлення (а.с.74, 80), а представник позивача - адвокат Мотилюк О.В. повідомлений судовими повістками, скерованих до його електронного кабінету підсистемно «Електронний суд», які було надіслано в його електронний кабінет завчасно 17.01.2025 та 20.02.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 75,81).

Крім того, представнику позивача - адвокату Мотилюку О.В. за допомогою системи «Електронний суд» в електронному вигляді в його електронний кабінет 06.01.2025 було надіслано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02.01.2025 про поновлення провадження в цій справі і призначення підготовчого судового засідання на 12 год.00 хв. 19.02.2025.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, позивач вважається таким, що отримав судові повістки про виклик в підготовчі судові засідання призначені 19.02.2025 та 07.04.2025 та є повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи завчасно.

При цьому, суд зауважує, що матеріали справи не містять клопотання від позивача та його представника щодо розгляду справи за їх відсутності, позивачем не вжито заходів для забезпечення своєї участі у судовому засіданні особисто чи через представника, в тому числі за допомогою відеоконференції.

З огляду на викладене, враховуючи повторну неявку позивача в підготовче судове засідання, суд вважає за можливе залишити позовну заяву без розгляду.

13.06.2024 на адресу суду надійшов відзив, у якому зокрема, представниця відповідачки адвокат Лєшко О.В. просила суд просила стягнути з позивача судові витрати відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн., а також 07.04.2025 заява про уточнення розміру судових витрат, відповідно до якої розмір витрат відповідачки на професійну правничу допомогу складає 30 000 грн.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи суд має встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Представниця відповідачки вважає, що позивач звернувся до суду з безпідставною позовною заявою, після проведення молекулярно-генетичного дослідження, яким батьківство позивача доведено, в судові засідання не з`являвся. Недобросовісні дії позивача змусили ОСОБА_3 скористатись послугами адвоката для захисту своїх інтересів.

Враховуючи те, що після проведення судової генетичної експертизи та отримання відповідного висновку експертів, позивач не з`явився в жодне з призначених судових засідань, виявивши незацікавленість у подальшому розгляді справи, суд визнає його дії необґрунтованими. Пред`являючи позов до суду про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, позивач змусив відповідачку звертатись до адвоката для отримання правової допомоги та нести витрати задля захисту своїх прав та інтересів, а також інтересів їх спільної дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Втрата позивачем інтересу до цієї справи, яка полягала у неявці в судові засідання самого позивача та його представника і залишення позову без розгляду у зв`язку з цим не може бути підставою для звільнення позивача від компенсації таких витрат.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат, які підлягають відшкодуванню суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи представником відповідача було надано договір про надання правничої допомоги від 05.06.2024, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Лєшко О.В.; в якому п. 4.1 обумовлений розмір плати за надання правничої допомоги складає - 20 000 грн. Додатковою угодою №1 від 01.07.2024 до Договору №2/24 від 05.06.2024 сторонами погоджено доповнити договір п. 4.1.1. відповідно до якого плата за надання правничої допомоги плата за надання правничої допомоги (винагорода Виконавця) передбачену п.1.3 даного Договору є фіксованою та складає: 10 000,00 грн.

Крім того, представницею відповідачки надано детальний перелік виконаних робіт та наданих послуг, які зазначені в Актах приймання-передачі наданої правничої допомоги.

Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає правильним покласти понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу на позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 128, 137, 142, 223, 257, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заявуОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 :

30 000 (тридцять тисяч) гривень - витрат на професійну правничу допомогу.

Дані учасників справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 15.04.2025.

Суддя А.М.Майбоженко