Номер провадження 2/404/2704/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуюч ого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Солук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 (а.с. 17).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 серпня 2024 року у прийнятті заяви про визнання позовних вимог відповідачем по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Призначено судове засідання (а.с.63).

В судовому засіданні, що відбулося 03 грудня 2024 року позивач та його представник, адвокат Васимльченко З.С. заявили клопотання про оголошення перерви для підготовки документів для повідомлення відповідача, яка виїхала за кордон та виклику і допиту свідків.

В судове засідання, прзначене на 17 лютого 2024 року позивач та її представники, адвокати Нофенко Ю.В. та Васильченко З.С. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 79, 82, 87,), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Протокольною ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 лютого 2025 року відкладено судове засідання, для повторного виклику сторін до 16 квітня 2025 року (а.с.88).

При цьому, позивач та його представники в судове засідання призначене на 16 квітня 2025 року повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 89,91, 98), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Частина перша статті 44 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їхні представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частинами першою-четвертою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак позивач та її представники не з`являлись в судові засідання, жодних клопотань чи заяв щодо неможливості прибуття в судове засідання у визначений судом день та час або заяв про відкладення розгляду справи з наданням відповідних доказів, не подавали.

При цьому суд звертає увагу, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (частини 1, 2, пункт 10 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

За приписом пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку позивача в судові засідання без поважних причин, та той факт, що така неявка перешкоджає розгляду справи, неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд застосовує наслідки пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України та залишає позов без розгляду.

Керуючись статтями 44, 223, 257, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишити без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що за приписом частини другої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 16.04.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда