ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/506/24 Номер провадження 22-ц/814/842/25Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року, постановлену суддею Кравець С.В., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація якого відбулася Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.05.2023, актовий запис №80. Після розірвання шлюбу відновити попереднє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». Присудити сплату судових витрат відповідачу по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зареєстрованому шлюбі, реєстрація якого відбулася Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.05.2023, актовий запис №80. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх місяців стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 призваний на підставі Указу Президента України від 24.02.2024 «Про загальну мобілізацію» у Збройні Сили України, а відтак провадження у справі слід зупинити до припинення перебування його у складі ЗСУ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції фактично обмежив позивача у реалізації права на судовий захист. Вважає, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування відповідача у складі Збройних Сил України, оскільки не кожен структурний (військовий) об`єкт у складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто, виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Отже, у кожному індивідуальному випадку сторони у справі мають надати прямі докази, які підтверджують про безпосереднє залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відрядження для навчання до іншої країни, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо. Видана довідка від 26.09.2024 №8в/1/390, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 дійсно 10.09.2024 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України під час мобілізації та направлений до в/ч НОМЕР_1 , не є належним доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі. Разом з тим, вважає, що обставини, які б перешкоджали розгляду справи по суті у суді першої інстанції відсутні, оскільки проходження відповідачем служби в Збройних Силах України не позбавляє можливості ефективного використання його процесуальних прав, враховуючи, у свою чергу, і той факт, що він використовує та має у доступі безперешкодно засіб зв`язку, а саме мобільний телефон, оскільки відповідач телефонував позивачу у період проходження служби для з`ясування особистих питань, а також безпосередньо спілкувався з працівником суду, повідомляючи про своє перебування у військовій частині, що підтверджує факт можливості комунікації із судом та обізнаності про розгляд справи у суді про розірвання шлюбу та про те, що він перебуває у статусі відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 01.10.2024 позивач надала до суду довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.09.2024 про те, що відповідач ОСОБА_2 10.09.2024 призваний у Збройні Сили України під час мобілізації та направлений до ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 24).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З 24.02.2022 в країні введено воєнний стан, який діє і нині.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Норми цивільного процесуального законодавства розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення провадження у справі.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17, від 16.11.2022 у справі №753/3880/20, від 21.12.2022 у справі №456/2541/19, від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20 та від 04.07.2023 у справі №359/7297/22.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і на час постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Тобто, з врахуванням положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань (ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19).

Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначив, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023 у справі №756/3462/20).

У постанові від 29.03.2023 у справі №756/3462/20 Касаційний цивільний суд Верховного Суду України, зазначив: «Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі №852/2а-2/24 вказано, що конструкція пункту 5 частини першої статті 236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством. Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини першої статті 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Встановлено, що особа перебуває на військовій службі по мобілізації. Із витягу до наказу вбачається, що особу призначено на посаду головного сержанта - командира першого відділення першого взводу роти охорони відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 . За змістом пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.09.2024 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний до Збройних Сил України під час мобілізації та направлений до в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 №8в/1/390 від 26.09.2024 (а.с. 24).

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно листа Міністерства оборони України №8306/с від 25.02.2025, на запит відносно ОСОБА_2 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, повідомлено, що вищезазначена військова частина не входить до системи управління Міністерства оборони України (а.с. 60).

Згідно листа №08/18296-25 від 11.03.2025 Адміністрації Держприкордонслужби, повідомлено, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 26.09.2024 №1738-ОС солдат ОСОБА_2 переведений з ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_3 ), де станом на 11.03.2025 солдат ОСОБА_2 і проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (а.с. 66,70).

Відповідно до листа №08/4758-25 від 14.03.2024, ІНФОРМАЦІЯ_6 , солдат ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, прибув для подальшого проходження служби із ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_1 ) з 19.10.2024 та проходить військову службу по теперішній час. На сьогоднішній день в Україні діє правовий режим воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Вищевказаний військовослужбовець не брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 78).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби у військовій частині, що переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції, на час зупинення провадження у справі.

Довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 №8в/1/390 від 26.09.2024 не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, оскільки у ній відсутня інформація про те, що військова частина НОМЕР_2 , в якій проходив (проходить) військову службу ОСОБА_2 , переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частиною 1 статті 251 ЦПК України.

Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З цих мотивів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки спір між сторонами у даній справі остаточно не вирішено, то питання розподілу судових витрат апеляційним судом не вирішується.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов