Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Черчукан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.03.2009 і до досягнення дитиною повноліття на аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитини повноліття..

Посилається в позові на те, що вона з Відповідач є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні Позивачки.

Вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2009 у справі №2-533-1/09 було змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини з усіх видів його доходів щомісячно на 1/6 частину з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 05.03.2009 і до повноліття дитини.

Зазначає, що розмір аліментів в сумі 1/6 частини з усіх видів доходів Відповідача фактично не покриває і чверті усіх витрат, які несе Позивач щомісячно на утримання дитини, оскільки дитина росте та її потреби збільшуються.

Крім цього зазначає, що у дитини є генетичне захворювання «нейрофіброматоз 1 типу», яке на разі прогресує. Також наявне захворювання целіакія, яке є спадковим автоімунним захворюванням та проявляється непереносимості глютену. Також у сина наявна непереносимість лактози, у зв`язку із чим дитина потребує особливого раціону харчування, додаткових витрат на медичне лікування та обстеження.

Вказує, що Позивач несе повну відповідальність за дитину, однак її доходів не вистачає для забезпечення належного лікування та харчування дитини, аліменти не є достатніми для дитини.

Тому Позивач просить позовну заяву задовольнити.

16.09.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано для розгляду судді Букіній О.М.

09.10.2024 та 31.10.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання Відповідача та Позивачки.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2024 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачці було надіслано копію ували про відкриття провадження, Відповідачу було надіслано копію ували про відкриття провадження та копію позовної заяви із додатками, які останній не отримав та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що є відмітка на рекомендованому повідомленні про невручення поштового відправлення.

Відзив до суду Відповідачем поданий не був.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то сторони у судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з Законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що Позивач та Відповідач є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2009 у справі №2-533-1/09 було змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини з усіх видів його доходів щомісячно на 1/6 частину з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 05.03.2009 і до повноліття дитини.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.04.2009 ,рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2009 у справі №2-533-1/09 залишено без змін.

30.12.2011 Солом`янським районним судом м. Києва на виконання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2009 у справі № 2-533-1/09 було видано виконавчий лист та 27.01.2012 на підставі нього винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Звертаючись до суду, Позивач зазначає, що розмір присуджених судом аліментів в сумі 1/6 частини з усіх видів доходів Відповідача не покриває і чверті витрат, які несе Позивач щомісячно на утримання дитини, оскільки дитина росте та її потреби збільшуються.

Крім цього зазначає, що у дитини є генетичне захворювання «нейрофіброматоз 1 типу», яке на разі прогресує. Також у дитини наявне захворювання целіакія, яке є спадковим автоімунним захворюванням та проявляється непереносимості глютену. Також у сина наявна непереносимість лактози, у зв`язку із чим дитина потребує особливого раціону харчування та постійного медичного лікування та обстеження.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за домовленістю сторін.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як зазначено вище, аліменти відповідач сплачує за рішенням суду у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Обґрунтовуючи позов в частині збільшення розміру аліментів, позивач зазначає, що щомісячно несе значні витрати на утримання дитини та не має достатніх коштів для повноцінного життя дитини, враховуючи необхідність забезпечення належного лікування та харчування, виходячи зі стану здоров`я дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2,3,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77, ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № 2415 від 07.05.2024, ОСОБА_2 ,2007 р.н. оглядав дитячий лікар-нейрохірург, встановивши діагноз - нейрофіброматоз 1 типу та надані рекомендації щодо лікування дитини, що підтверджується лабораторними дослідженнями та медичною карткою амбулаторного хворого.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у дитини сторін наявне генетичне захворювання «нейрофіброматоз 1 типу», а також наявна непереносимість глютену та лактози, що у свою чергу передбачає необхідність у дотриманні особливого та коштовного раціону харчування для дитини сторін.

Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що внаслідок стану здоров`я, дитина потребує значних коштів, а витрати, які несе позивач на її утримання та розмір аліментів, присуджених рішенням суду не забезпечують належне утримання сина сторін.

Таким чином, суд вважає, що є очевидним, що розмір аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2009, на сьогоднішній день є недостатнім.

Разом з тим, Позивач необгрунтував та не надав належних доказів в підтвердження збільшення розміру аліментів до 1/3 частки доходу Відповідача.

Таким чином, оцінюючи матеріали справи, суд частково погоджується з доводами Позивача щодо збільшення розміру аліментів до частки доходу Відповідача, оскільки сума присуджених до стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) не є достатньою для належного утримання сина сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, обов`язок щодо утримання Відповідачем своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 припинено в силу закону.

Доказів того, що на утриманні відповідача є інші неповнолітні діти, чи Відповідач перебуває у незадовільному матеріальному становищі чи незадовільному стані здоров`я, суду не надано.

Відповідач знаходиться у працездатному віці, а відтак має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги витрати, які несе Позивач на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до висновку про те, що зазначені позивачем обставини є підставою для збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Договори про припинення права на аліменти, у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не здня пред`явлення позову.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими частково і є підстави для їх часткового задоволення з урахуванням потреб дитини.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлених рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 05.03.2009 року з 1/6 частки на частки усіх видів заробітку (доходу )відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.7, 9, 180, 181, 182,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м.Києва №2-533-1/09 від 05.03.2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/6 частини на частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитини повноліття.

В іншій частині позову, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.04.2025.

Суддя: О.М. Букіна