Справа № 482/2485/24
Номер провадження 2/482/79/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., представника позивача адвоката Дмитренка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін по справі ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається земельної ділянки площею 9,67 га, кадастровий номер :05:003:0010, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачка прийняла, так як спільно проживала із матір`ю за однією адресою.

Маючи намір реалізувати свої спадкові права позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Філіпенка Д.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала роз`яснення про неможливість видачі такого свідоцтва, у зв`язку із тим, що спадкоємцем за законом на спадкове майно, окрім позивачки, також є відповідач, син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , так-як останній на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований разом із спадкодавцем.

Позивачка вважає, що відповідач не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті матері, так-як він не проживав з нею на час відкриття спадщини, уже довгий час проживає за кордоном та не звертався до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Тому, посилаючись на викладене, позивачка просила суд про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

11.12.2024 року, ухвалою суду, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

25.02.2025 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та за клопотанням представника позивача викликано свідків.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Однак її представник адвокат Дмитренко І.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Новоодеським ВРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), актовий запис № 141).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08.05.1974 року, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та згідно із свідоцтвом про свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.04.1968 року, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 933938, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 9,67 га, кадастровий номер :05:003:0010, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новоодеської міської ради № 10761 від 24.06.2024 року, на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , із нею були зареєстровані її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, сторони по справі та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до витребуваної судом копії спадкової справи № 147/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , встановлено, що до приватного нотаріуса Філіпенка Д.В. 15.08.2024 року звернувся чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 із заявою, в якій відмовився від прийняття спадщини після своєї дружини на користь доньки ОСОБА_1 .

Інші особи до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталися, будь-які свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом, відповідно до матеріалів спадкової справи, не видавалися.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, так як спільно проживала із матір`ю за однією адресою.

Однак, маючи намір реалізувати свої спадкові права, позивачка звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Філіпенка Д.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала роз`яснення про неможливість видачі такого свідоцтва, у зв`язку із тим, що спадкоємцем за законом на спадкове майно, окрім позивачки, також є відповідач, син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , так-як останній на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований разом із спадкодавицею.

Позивачка вважає, що відповідач не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті матері, так-як він не проживав з нею на час відкриття спадщини, уже довгий час проживає за кордоном та не звертався до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , які є сусідами позивачки, зазначили, що їм достеменно відомо, що за адресою АДРЕСА_1 , на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , проживали чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказували, що син спадкодавиці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті ОСОБА_3 , не проживав за вищевказаною адресою, оскільки уже довгий час проживає за кордоном.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В матеріалах спадкової справи відсутня заява сина спадкодавиці ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Відтак, враховуючи матеріали спадкової справи, матеріали судової справи та покази свідків, які підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 , на момент смерті ОСОБА_3 , не проживав із матір`ю, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не прийняв спадщини після своєї матері ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, право позивача на оформлення спадкових прав після смерті матері, підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , як єдиної спадкоємиці, яка прийняла спадщину після померлої ОСОБА_3 , шляхом визнання за позивачкою права власності на спірне спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 9,67 га, кадастровий номер :05:003:0010, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради Миколаївського (Новоодеського) району Миколаївської області, яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 933938 від 10 жовтня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, належала покійній ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Кічула