Справа № 159/7704/24
Провадження № 2/159/260/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судових засідань Куптій Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

У листопаді 2024 Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті наданих комунальних послуги в розмірі 12179,05 грн.

Обгрунтовуює свої позовні вимоги наступними обставинами: ПТМ «Ковельтепло», надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі у справі. Користуючись послугами, які надає ПТМ «Ковельтепло», а саме послугами з опалення квартири, відповідачі, всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в добровільному порядку не здійснюють оплати за надані послуги, унаслідок чого станом на 01 листопада 2024 року, за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року включно, виникла заборгованість перед позивачем по комунальних послугах у розмірі 12179,05 грн. Вимоги позивача про необхідність погасити борг відповідачі ігнорують.

Стислий виклад заперечень відповідача

28.03.2025 року відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позов, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, відповідач визнає факт укладення договору та отримання послуг від ПТМ

"Ковельтепло", про те вважає їх неналежної якості. Вказує, що його дочка ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 не можуть бути відповідачами у даній справі, оскільки договір укладений та підписаний лише ним, а тому тільки він взяв на себе обов`язок виконувати його умови.

На думку відповідача, позивач діє неправомірно при нарахуванні плати за комунальні послуги, оскільки ПТМ «Ковельтепло» підвищує тарифну плату за житлово-колмунальні послуги в десять разів.

Відповідач також вказує на односторонню зміну позивачем умов договору, що є суттєвим порушенням, оскільки укладений 17.09.2008 з ПТМ "Ковельтепло" договір втратив свою силу, а в подальшому він не надавав згоду на його нові умови.

За таких обставин, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Інші відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву не подали

У поданих до суду представником позивача відповіді на відзив від 01.05.2024 року та відповідачем запереченнях на відповідь на відзив від 07.04.2025 року, учасники справи підтвердили власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 15.11.2024.

Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачам надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиціяучасників судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові та запереченнях у відзиві на позов.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити за безпідставністю з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на нього. Додатково пояснив, що дочка ОСОБА_3 не може бути належним відповідачем, оскільки в квартирі не проживає та не зареєстрована , а тому послугами ПТМ «Ковельтепло» не користується. Категорично відмовився вказати адерсу проживання дочки, запевнивши що вона йому не відома.

Відповідачі в силу вимог ст. 128 ЦПК України, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходив суд, і застосовані норми права.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласники квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 403304238 та не заперечується відповідачами.

У будинку діє система централізованого опалення, послуги з постачання яких надає позивач ПТМ «Ковельтепло».

Послуги з теплопостачання зазначеного будинку надає ПТМ «Ковельтепло», що також сторонами не оспорюється.

Нарахування плати за надані комунальні послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_2 з врахуванням вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі квартири 56,0 кв. м (пункт 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року).

19.10.2021 року на сайті ПТМ «Ковельтепло» опубліковано публічні договори приєднання, форми яких затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 1022 та № 1023 від 08.09.2021 року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлові комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Судом встановлено, що письмовий договір між сторонами не укладався, однак ПТМ «Ковельтепло» надавало комунальні послуги, відповідачі, як співвласники житла, користувались ними, тобто договір фактично існував.

На обґрунтування розміру заборгованості відповідачів перед позивачем за надані комунальні послуги позивач посилається на розрахунки боргу.

Згідно розрахунку нарахувань і оплати за послуги з постачання теплової енергії, наданого позивачем, вбачається, що по особовому рахунку відповідача за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року існує заборгованість перед ПТМ «Ковельтепло» в розмірі 12179,05 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на ту обставину, що ПТМ «Ковельтепло» вважає, що укладений договір є діючий, а одностороннє позивачем розірвання договору не допускається.

Однак, суд відхиляє такі доводи відповідача з наступних мотивів.

Починаючи з 09 червня 2018 року, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діє в редакції Закону № 21890-VIII від 09 листопада 2017 року.

За приписами ч. 5 ст. 13 Закону № 21890-VIII, споживачі самостійно обирають модель договірних відносин у багатоквартирному будинку на послуги з постачання теплової енергії

У разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Форма публічного договору з постачання теплової енергії затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 1022, 1023 від 08.09.2021.

19 жовтня 2021 року на сайті ПТМ «Ковельтепло» опублікувано публічні договори приєднання, форми яких затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 1022 та № 1023 від 08.09.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку та /або споживання послуги.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту отримання послуг з централізованого опалення, і, згідно розрахунку боргу, частково оплачує надані послуги, а тому є таким, що погодився на умови публічного договору.

Відповідач визнав ту обставину, що ПТМ «Ковельтепло» надає теплову енергію до будинку, співвласником квартири якої він є.

Відповідно до положень частин 1, статті 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК Української РСР.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Крім того, варто зазначити, що сама по собі відмова споживача від отримання послуг з теплопостачання гарячої води без реального і санкціонованого компетентними органами відключення його житла від теплопостачання не звільняє останнього від оплати таких послуг.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що квартира, в яку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надає ПТМ «Ковельтепло», належить на праві спільної часткової власності відповідачам.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення зазначеної статті встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєю власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

З огляду на зазначене, нести усі витрати, пов`язані з утриманням майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, зобов`язаний його власник. А відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов`язку сплачувати за послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у їх власності і користуванні.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки відповідачам належить квартира на праві спільної часткової власності, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 несуть солідарний обов`язок щодо сплати заборгованості за комунальні послуги у спільному майні, у зв`язку з тим, що іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Відтак, оскільки відповідачі є співвласниками квартири, суд приходить до висновку про стягнення з кожного з них заборгованості за житлово-комунальні послуги у солідарному порядку.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, у тому числі і щодо тарифів та розміру заборгованості, суду не надано.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть нести обов`язок щодо оплати послуг з теплопостачання, оскільки кожна з них особисто не укладала договору з ПТМ «Ковельтепло».

Однак, такі доводи відповідача не заслуговують на увагу суду, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обов`язку оплачувати надані їм комунальні послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за надані послуги, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 9 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Так, судом встановлено, що позивачем ПТМ «Ковельтепло» при подачі позову до суду сплачено судовий збір 2725,20 грн. та 302,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з заявою про видачу судового наказу, який судом було скасовано.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом І групи ( пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 ), то частина судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1009,33 грн., яка підлягає стягненню з останнього, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, інша частина сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню на користь ПТМ «Ковельтепло» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі по 1009,33 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 264, 267, 526 Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд ,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 12179,05 ( сто двадцять одну тисячу сімдесят дев`ять грн. 05 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» судовий збір в розмірі по 1514 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», адреса: м. Ковель, вул. Володимирська, 97а, код ЄРДПОУ 30514446.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст складено та підписано 14.04.2025.

Головуючий: В.О.Лесик