КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8339/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 382/408/21

07 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Ящук Т.І.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Кисіль О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнений у процесі розгляду справи, до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада, в якому просив:

визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , складений 28 грудня 2017 року, посвідчений секретарем виконкому Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та зареєстрований в реєстрі № 14;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав на спадкове майно ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_3 , складеним 28 грудня 2017 року, посвідченим секретарем виконкому Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, та зареєстрованим в реєстрі № 14;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1694, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., яким визнано спадкоємцем ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :05:007:0014;

скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0014;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1693, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., яким визнано спадкоємцем ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 88.4, житлова площа (кв.м): 46.4, матеріали стін: цегляний, Опис: зазначений в плані під літерою «А-1», та господарські будівлі і споруди: а - прибудова, аі - тамбур, № 2 - ганок, Б - сарай, В - сарай, Г - убиральня, Д - погріб з шийкою, Е - сарай, Є - гараж, № І - вимощення, № 1 - огорожа;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1695, видане приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., яким визнано спадкоємцем ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0438 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0015;

скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею (га): 0.0438, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0015.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року, з урахуванням виправленої описки, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації права власності на спадкове майнозалишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року про залишення позову без розгляду скасувати, направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він, позивач у справі, про неможливість бути присутнім у судовому засіданні завчасно засобами телефонного зв`язку повідомляв, як канцелярію суду,так і працівників приймальної судді Кисіль О.А., у провадженні якої знаходилася справа. Такі заяви були направлені на електронну адресу суду, з одночасним направленням поштою.

Зазначене підтверджується усіма заявами із супровідними поштовими документами - фіскальними чеками, описами вкладення до листів з оголошеною цінністю, повідомленнями їх вручення, які містять дату та час їх відправлення, а також дату отримання судом.

Зокрема, це заяви на підтвердження відсутності у судових засіданнях у зазначені в ухвалі суду дати - 22 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 22 листопада 2024 року та 21 січня 2025 року.

На підтвердження причин відсутності також ним направлено копії довідок про хворобу і у заяві від 02 грудня 2024 року зазначено, що у разі необхідності у послідуючому засіданні копії цих документів будуть підтверджені оригіналами, як це передбачено частиною 5 статті 95 ЦПК України, яка стосується письмових доказів. А враховуючи приписи статті 96 ЦПК України, копії, які залишаються в матеріалах справи, можуть бути засвідчені суддею.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суду не вказано про те, що йогонез`явлення у деякі судові засідання без вказівки причин неявки, перешкоджає вирішенню спору, як і не вказано про те, щоним подавались заяви.

Позивач вважає, що всі його заяви містять, окрім іншого, повідомлення про причини неявки, а також клопотання про розгляд справи за йоговідсутності, направлені вони не лише на електронну адресу суду з повідомлення засобами телефонного зв'язку до канцелярії та приймальної судді про їх направлення, а також з одночасним направленням поштою оригінальних примірників, і завчасно - до початку розгляду справи.

Разом з тим, судом першої інстанціїзазначене не було прийнято до уваги і, в порушення приписів частини першої статті 223 ЦПК України, за якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, навіть, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а за приписами частини третьої вказаної норми, за якими, за вищевказаних умов щодо належного повідомлення, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Пропозицію суду першої інстанції щодо поставлення питань учасникам процесу в режимі відеоконференції позивач вважає недоречною,оскільки норма статті 212 ЦПК України встановлює право учасників процесу брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, але не встаноюлює такого обов`язку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 а просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Яготинського районного суду Київської області про залишення позову без розгляду - без змін.

Зазначає, що заявник (позивач) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс Є. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Разом з тим, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, яка затягувалась понад чотири роки поспіль, справа практично відкладалась з вини позивача.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц. провадження № 61 -17220св 18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц. провадження № 61 -9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц. провадження № 61-2876св20).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, який був повідомлений відповідно до наявних адрес місця проживання, в тому числі додатково і телефонограмами, що наявні в матеріалах справи, повторно не з`явився в судове засідання та від нього заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила, а тому наявні підстави для залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 а просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року - залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлявся у встановленому законом порядку. Доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надав.

Треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада участь представник в судовому засіданні не забезпечили. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції зазначені учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

26 березня 2025 року представник третьої особи Яготинської міської ради - Дзюба Наталія Миколаївна через підсистему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про апеляційний розгляд справи без участі представника Яготинської міської ради.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.

З урахуванням вжитих судом апеляційної інстанції заходів щодо належного та завчасного повідомлення учасників справи про розгляд справи, колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України вважає, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та третіх осіб: приватного нотаріуса Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірини Жанівни,представника Яготинської міської ради.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення відповідача ОСОБА_2 , обговоривши доводи апеляційної скаргита відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнений у процесі розгляду справи, до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада, про визнання недійсним заповіту, скасування рішення про державну реєстрацію прав на спадкове майно, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власностіна спадкове майно.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи (а.с. 38-39 том 1).

Вважаючи підготовче судове засідання закінченим, керуючись статями 197-198 ЦПК України, суд першої інстанції призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, про що постановлено ухвалу від 24 лютого 2023 року (а.с. 33 том 2).

Розгляду справи по суті за пред`явленим позовом ОСОБА_1 призначався судом неодноразово, а саме: на 24 лютого 2023року, 07 квітня 2023року,26 травня 2023року, 06 червня 2023року.

У зазначені дати брали участь у розгляді справи представники позивача - адвокати Лаврова Ольга Михайлівна, Бородін Андрій Валерійович (а.с. 33, 37-40, 62-65, 80-81, 93-94 том 2).

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року призначено у справі посмертну судову почеркознавчу експертизу (а.с. 65-97 том 2).

Для розгляду клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Мар`яна Голіяна від 26 червня 2023 року судом першої інстанції поновлено провадження у справі, про що постановлено ухвалу від 03 серпня 2023 року (а.с. 98-99 том 2).

Після поновлення провадження справа призначалась до розгляду на 21 серпня 2023 року, 06 жовтня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 27 листопада 2023 року, 29 січня 2024 року, 22 березня 2024 року, 16 травня 2024 року, 13 серпня 2024 року, 22 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року (а.с. 121-123, 124, 132, 133, 134, 141-148, 166-167, 194, 212-214, 237-238 том 2, а.с. 1, 4, 18, 31, 32-34 том 3).

У судових засіданнях, що призначені судом на 06 жовтня 2023 року, 29 січня 2024 року брав участь представник позивача - адвокат Бородін Андрій Валерійович, який 21 березня 2024 року повідомив суд про припинення повноважень на ведення справи в судівід імені позивача ОСОБА_1 (а.с. 188 том 2).

29 січня 2024 року, 16 травня 2024 року, 13 серпня 2024 року в судовому засіданні приймав участь особисто позивач ОСОБА_1 , який в наступні судові засіданні, що призначені судом на 22 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року, не з`явився.

Про явку в судові засідання 22 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року позивач повідомлявся судом першої інстанції, як безпосердньо в суді, так і судовими повістками про виклик разом з листом-роз`ясненням положень цивільного процесуального законодавства, у тому числі, про право учасника справи подавати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Додатково про явку в судові засідання на 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року позивач повідомлявся телефонограмою (а.с. 242 том 2, а.с. 2, 6, 8, 20-22, 23-24, 32-34, 35 том 3).

05 вересня 2024 року (вхідний № 86/3/24 від 10 вересня 2024 року) позивачем ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку до суду подана заява, в якій він просив суд витребувати докази. Вказану заяву розглядати без його участі та наступні судові засідання просив призначати на другу половину дня, враховуючи складність прибуття із м. Києва до м. Яготина у судові засідання (а.с. 9-12 том 3).

03 грудня 2024 року від магазину "Дикозаврик" без накладення КЕП в електронному вигляді шляхом направлення на офіційну електронну адресу Яготинського районного суду Київської області надійшов лист з вкладенням «заява ОСОБА_1 із долученням медичних довідок Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Голосіївського району м. Києва(а.с. 36-40 том 3).

03 грудня 2024 року (вхідний № 12157/24 від 05 грудня 2024 року) позивачем ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку до суду подана заява, в якій останній повідомив суд про те, що у попердньо призначені судом засідання він не з`явився через хворобу, із долученням в копіях медичних довідок Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Голосіївського району м. Києва, виданих ОСОБА_1 в тому, що він з 22 жовтня 2024 року по 24 жовтня 2024 року, та з 27 листопада 2024 року по 30 листопада 2024 року знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с. 41-43, 50 том 3).

21 січня 2025 року від магазину "Дикозаврик" без накладення КЕП в електронному вигляді шляхом направлення на офіційну електронну адресу Яготинського районного суду Київської області надійшов лист з вкладенням «заява ОСОБА_1 у справі №382/408/21 щодо необхідності зібрання відповідей і документів для проведення почеркозначої експертизи за його клопотанням, яке просив задовольнити без його участі. Для можливості отримання та зібрання відповідей і документів на них просив перенести розгялд справи на іншу дату та час» (а.с.44-45 том 3).

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року, з урахуванням виправленої описки, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського обласного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, Яготинська міська рада про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації права власності на спадкове майнозалишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач повторно не з`явилася у судове засідання, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, в тому числі, додатково і телефонограмами. Позивач завчасно не повідомив суд про причини неявки, заяв про зміну адреси не подавав, із заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався.

Копії довідок з лікарні, щододані позивачем до заяви, судом першої інстанції не прийняті до уваги, з огляду на те, що відповідно до положень частин 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Тоді як судом встановлено, що додані позивачем довідки з лікарні, всупереч вимогам пункту 2 статті 95 ЦПК України, не завірені належним чином.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

З матеріалів справи відомо, що позивач ОСОБА_1 особисто, а також через уповноважених ним представників - адвокатів Лаврової Ольги Михайлівни, Бородіна Андрія Валерійовича брав участь у судовому процесі, який тривав з 21 квітня 2021 року по 21 січня 2025 року (а.с. 90, 158-160, 228-228б, 237, 245, 246, 247, 248 том 1, а.с. 18-19, 30-32, 37-40, 62-65, 80-81, 93-94, 121-123, 166-167, 212-214, 237-238 том 2).

29 січня 2024 року, 16 травня 2024 року, 13 серпня 2024 року в судовому засіданні приймав участь особисто позивач ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції були призначені наступні дати судових засідань на 22 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року, в які позивач не з`явився.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що позивач у вказані судові засідання не з`явився та був належним чином поінформована про дату, час і місце проведення судових засідань.

Про явку в судове засідання на 22 серпня 2024 року позивач повідомлявся безпосердньо в суді, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 242 том 2).

В судове засідання на 05 вересня 2024 року позивач викликався телефонограмою (а.с. 2 том 3).

Про вручення позивачеві ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення про явку в судове засідання на 22 жовтня 2024 року свідчить зворотне поштове повідомлення, яке отримано ним завчасно 12 вересня 2024 року (а.с. 6 том 3). Додатково на вказану дату позивач викликався телефонограмою (а.с. 8 том 3).

Останні два судові засідання в суді першої інстанції були призначені на 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року.

Судова повістка про викликпозивача в судове засідання на 27 листопада 2024 року, 21 січня 2025 року разом з листом-роз`ясненням положень цивільного процесуального законодавства, у тому числі про право учасника справи подавати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, направлялись судом першої інстанції на поштову адресу, зазначену позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_2 (а.с. 20-22, 32-34 том 3).

Поштові конверти з вкладенням, адресовані позивачу, разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду, з довідкою поштового зв`язку про причини повернення рекомендованого листа «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23-24, 35 том 3).

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

Позивач не заперечує, що про день (27 листопада 2024 року), час та місце розгляду справи судом першої інстанції був належним чином повідомлений, про що вказує його заява від 03 грудня 2024 року (вхідний № 12157/24 від 05 грудня 2024 року), в якій позивач зазначав про те, що він завчасно повідомив суд засобами телефонного зв?язку про неявку у попердні судові засідання через хворобу та просив перенести слухання справи на інший час.

Також у доводах апеляційної скарги підтвердив, що про неможливість бути присутнім у судовому засіданні, зокрема, 21 січня 2025 року, він завчасно засобами телефонного зв`язку повідомляв як канцелярію суду, так і працівників приймальної судді Кисіль О.А., у провадженні якої знаходилася справа, з одночасним направленням заяви поштою.

До заяви від 03 грудня 2024 року позивачем долучено в копіях медичні довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Голосіївського району м. Києва, виданих ОСОБА_1 в тому, що він з 22 жовтня 2024 року по 24 жовтня 2024 року, та з 27 листопада 2024 року по 30 листопада 2024 року знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с. 41-43, 50 том 3).

Відповідно до положень цивільного процесуальнго законодавства України суд має здійснити оцінку поважності таких причин.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

При цьому положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

У разі першої неявки позивача в судове засідання та при умові, що суд визнав поважними повідомлені позивачем суду причини неявки в судове засідання, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/21179/21.

Надаючи оцінку причин неявки позивача в судове засідання 27 листопада 2024 року, суд першої інстанції вірно виходив із того, що позивач завчасно не повідомив суд про поважні причини неявкив судове засідання. Станом на 27 листопада 2024 року у розпорядженні суду першої інстанції не було належних доказів на підтвердження повідомлених позивачем причин своєї неявки цього дня до суду.

Копії медичних довідок Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Голосіївського району м. Києва, надійшли до суду 05 грудня 2024 року, тобто після завершення судового засідання 27 листопада 2024 року.

До того ж, додані позивачем до заяви 03 грудня 2024 року (вхідний № 12157/24 від 05 грудня 2024 року) копії медичних довідок, всупереч вимогам пункту 2 статті 95 ЦПК України, не завірені належним чином, а відтак обгрунтовано не взяті судом першої інстанції до уваги на підтвердження повідомлених позивачем суду причин неявки в судове засідання 27 листопада 2024 року.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 10 січня 2024 року у справі № 456/1278/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20, від 24 травня 2024 року у справі № 1340/3738/18, від 27 червня 2024 рок у справі № 450/2265/19 та від 03 липня 2024 року у справі № 459/550/23.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що всі його заяви містять, окрім іншого, клопотання про розгляд справи за його відсутності, спростовуються змістом заяв позивача поданих до суду, з яких вбачається, що позивач заявив клопотання про розгляд саме заяви про витребування доказів за його відсутності, тоді як наступні судові засідання просив призначати на інший час та з урахуванням складності прибуття із м. Києва до м. Яготина у судові засідання - на другу половину дня, яке часткового задоволено судом першої інстанції, з призначенням наступних судових засідань на 27 листопада 2024 року о 15-40 год, на 21 січня 2025 рокуо 14-00 год (а.с. 9-12, 20-22, 32-34, 41 том 3).

Інші доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, ґрунтуються на його власному трактуванні і розумінні положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, що не може бути правовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції діяв відповідно до норм процесуального права та принципу юридичної визначеності.

Установивши, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, не з`явився у судові засідання, призначені на 27 листопада 2024 року та 21 січня 2025 року, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Колегія суддівапеляційного судупідкреслює, що зазначене положення процесуального законодавства спрямоване на забезпечення балансу між правом особи на судовий захист та необхідністю дотримання процесуальної дисципліни. Якщо позивач вважає, що він має підстави для повторного звернення до суду, він може подати новий позов, дотримуючись встановлених законом вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: