печерський районний суд міста києва
пр. № 4-с-74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою стягувача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Максимчук Оксани Вікторівни на дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких Олексія Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 07 грудня 2022 року, у справі № 757/56312/20-ц за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просила визнати неправомірними дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О. О. з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 січня 2024 року, скасувати постанову від 24 січня 2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у справі № 757/56312/20-ц і зобов`язати заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити належних і повних дій виконання рішення суду.

06 березня 2025 року за допомогою Електронного суду до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Сторони виконавчого провадження у судове засідання не з`явилися.

Представник Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Київ) у судове засідання, про час, дату і місце призначення якого повідомлений належним чином, не з`явився, заяви по суті або з процесуальних питань до суду від нього не надходили.

Згідно з частиною другою статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали виконавчого провадження і справи, встановив наступні обставини і дійшов наступного висновку.

07 вересня 2021 року рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56312/20-ц було задоволено позов ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 12 724,09 грн та судових витрат в сумі 2 102,00 грн.

На виконання рішення 07 грудня 2022 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/56312/20-ц видано виконавчий лист.

27 січня 2023 року Товариством подано до Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у справі № 757/56312/20-ц про стягнення з Боржника заборгованості в розмірі 12 724, 09 грн та судові витрати в сумі 2 102,00 грн.

31 січня 2023 року заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2.

24 січня 2024 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувачеві ПрАТ «АК «Київводоканал» з відповіді Державної податкової служби від 05 жовтня 2023 року стало відомо, що боржник отримує дохід у в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку з чим 28 листопада 2023 року Товариством було подано до Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про надання інформації про хід виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішення.

Натомість, 24 січня 2024 року заступником начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу було зазначено, що в ході провадження виконавчих дій згідно повідомлення ДПА України у боржника відкриті рахунки в фінансових установах, постановою державного виконавця на кошти які обліковуються на відкритих рахунках накладено арешт та яка прийнята банками до виконання та кошти на рахунках відсутні, інформація щодо місця роботи в реєстрі відсутня. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення в реєстрі відсутня. Згідно реєстру сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Згідно Державного реєстру цивільних повітряних суден України інформація відносно боржника в реєстрі відсутня. Згідно реєстру національної комісії з цінних паперів та фондового ринку інформація відносно боржника в реєстрі відсутня. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявились безрезультатними.

Положеннями статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено вичерпний перелік повернення виконавчого документа стягувачу. А саме, виконавчий документ повертається стягувачу у разі якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Однак, в матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 відсутній акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника та неможливості провести стягнення заборгованості за рахунок іншого майна боржника чи його доходів.

Натомість, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження на прийомі в державного виконавця 31 січня 2024 року встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 є відомості про отримання ОСОБА_1 доходу станом на ІІІ квартал 2023. Крім того зареєстровано транспортний засіб, а також відповідно до отриманої відповіді на рахунку боржника у АТ «А-Банк» наявна інформація про залишок арештованих коштів.

04 вересня 2023 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути повернутий стягувачу, якщо транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Однак, державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу через чотири місяці після оголошення транспортного засобу в розшук. Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація про звернення державного виконавця до регіонального сервісного центру МВС у м. Києві щодо отримання відомостей про розшук майна.

Крім того, статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

З викладеного слідує, що отримавши інформацію про отримання Боржником доходів, державний виконавець виносить постанову про звернення стягнення на дохід без звернення стягнення на майно.

Положення ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; заборона боржнику розпоряджатися та/ або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Після відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Інших дій, норми ст. 19 Конституції України, державному виконавцю вчиняти не дозволяють. Дозволено вчиняти виключно ті дії, які передбачені нормами чинного законодавства, в даному випадку Законом України «Про виконавче провадження» чи іншими нормативно-правовими актами для належного та повного виконання рішення суду.

Незважаючи на вказане, після відкриття виконавчого провадження 31 січня 2023 року, державним виконавцем не було використано всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Таким чином дії вчинені заступником начальника Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Диких О. О. були вчинені з порушенням прав стягувача, щодо примусового виконання рішення суду та вимог Закону України «Про виконавче провадження».

19 лютого 2024 року постановою заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О. О. постанова від 14 лютого 2024 року скасовано постанову від 24 січня 2024 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Окрім цього, постановою від 03 березня 2025 року заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О. О. закінчено виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із виконанням боржником рішення у повному обсязі шляхом сплати коштів на депозитний рахунок відділу, які за розпорядженням державного виконавця перераховані на користь стягувача. Також цією постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана постанова від 24 січня 2024 року станом на час розгляду скарги стягувача вже скасована заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О. О. постановою від 14 лютого 2024 року про відновлення провадження і рішення суду виконано у повному обсязі, на підставі чого постановою від 03 березня 2025 року виконавче провадження закінчено, суд дійшов висновку про задоволення скарги стягувача у частині визнання неправомірними дій виконавця з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 січня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 18, 53 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково скаргу.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких Олексія Олександровича з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 січня 2024 року.

Відмовити у задоволенні вимог скарги у частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 січня 2024 року та зобов`язання вчинити дії.

Суддя І. В. Литвинова