УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 759/7131/22

провадження № 61-3803ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Головного управління національної поліції м. Києва, яка подана представником Глущенко Оксаною Миколаївною, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2022 року позивачі звернулися до суду з позовом до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури, у якому просили суд стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_1 шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 310,00 грн - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_2 шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму в розмірі 17 110,00 грн - послуги транспортування та зберігання транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з НОМЕР_2 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 , відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17 110,00 грн; стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою, з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17310,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Головне управління національної поліції м. Києва 22 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Глущенко О. М. , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року. Головне управління національної поліції м. Києва посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 34 420 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Головне управління національної поліції м. Києва у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи і для усього суспільства в цілому та цивільно-правових відносин, які виникають із правовідносин пов`язаних з реалізацією функцій спеціальних суб`єктів, діяльність яких врегульована вимогами КПК України. Це свідчить про зацікавленість людей (фізичних та юридичних осіб, які були учасниками кримінального провадження) і самих суб`єктів - у цьому випадку слідчих - службової особи відповідного органу досудового розслідування, в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на подальшу службову діяльність. Наявність специфічного відповідача у цій справі - держави, зачіпає загальнодержавне значення. Проте Головне управління національної поліції м. Києва не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління національної поліції м. Києва, яка подана представником Глущенко Оксаною Миколаївною, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат