УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 291/1761/22

провадження № 61-4546ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Лабик Руслан Романович, на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у цивільній справі за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до з ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 про залучення правонаступників задоволено. Залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до участі у справі № 291/1761/22 як правонаступників померлого ОСОБА_4 .

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2024 року позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 39 000,00 грн та 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ПрАТ«Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого закрито. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 08 квітня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Лабик Р. Р., просить скасувати рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в частині відмови у стягненні страхового відшкодування на користь спадкоємців та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, стягнути з відповідача 221 000 грн та судові витрати.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Ціна позову у цій справі складає 260 000,00 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню.Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Лабик Р. Р., зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявність двох і більше рішень судів, які суперечать один одному руйнує фундамент для формування єдиної правозастосовчої практики. Також вказує, що справа має виняткове значення для заявників, оскільки предметом її розгляду є стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди смертю їхнього рідного брата, яке так і не було сплачено їх батькові у зв`язку з незаконною бездіяльністю страховика.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну 260 000,00 грн, предмет позову, складність справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини, зокрема склад спадщини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявниками аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Доводи щодо виняткового значення для заявників саме цієї справи не можна вважати належно обґрунтованими.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Лабик Р. Р., подали касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , від імені яких діє адвокат Лабик Руслан Романович, на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович