ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4343/25 Справа № 202/3066/24 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верченко О. О. на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Новогродівська державна нотаріальна контора,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 через свого представника завернувся до суду із зазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування посилався на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є її діти: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями після смерті померлого є його рідні брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Відповідно до нотаріально посвідчених заяв від 18 вересня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не бажає отримувати спадкове майно після смерті мами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 не вважала та не вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті мами ОСОБА_3 та брата ОСОБА_1 , так як фактично не мешкала разом із спадкодавцями.

Після роз`яснень нотаріуса Шкіленко Н.Б. подала заяви про відмову в прийнятті спадщини, але с пропуском на 7 днів в зв`язку, із чим нотаріус не приймає даних заяв, та пояснила, що факт не прийняття спадщини в даному випадку необхідно тепер встановити в судовому порядку.

ОСОБА_1 звернувся до Новогродівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте йому необхідно в суді встановити факт не прийняття спадщини його сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для отримання свідоцтв про право на спадщину на все спадкове майно.

ОСОБА_1 просив встановити факт не прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті мами ОСОБА_3 та брата ОСОБА_1 ..

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року у відкритті провадження відмовлено.

Роз`яснено заявнику, що він має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які він вказав у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в даній справі суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, тобто не встановив між ким існує спір.

Також заявнику після встановлення судом факту не прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті мами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достатньо подати нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а не заяву про прийняття спадщини (адже він її фактично прийняв відповідно до норм ст. 1268, 1270 ЦК), а тому відсутній спір про право, так як таке право ніким не оспорюється.

З наведеного слідує, що мета подальшого вступу у спадщину заявником не свідчить про спір про право, а в подальшому дозволяє заявнику оформити своє право у нотаріуса.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повісток до електронних кабінетів сторін та їх представників (а.с.62 зв.)

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями після смерті померлого є його рідні брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Відповідно до нотаріально посвідчених заяв від 18 вересня 2023 року ОСОБА_2 не бажає отримувати спадкове майно після смерті мами ОСОБА_3 , та після смерті брата ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до Новогродівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_3 та брата ОСОБА_1 , однак свідоцтво про прийняття спадщини на все майно йому видано не було.

ОСОБА_1 завернувся до суду із зазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах. Із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки вимога про встановлення факту неприйняття спадщини пов`язана з метою подальшого вступу у спадщину.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини першої ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначений частиною першою ст.315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з частиною другою ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 виснувано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 квітня 2020 (справа № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19) також виснував, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Із змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту неприйняття спадщини його сестрою ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 пов`язує з реалізацією своїх майнових прав та наміром прийняти спадщину, що дає підстави вважати про наявність спору про право.

Таким чином, за наведених обставин, заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Заявник, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду у загальному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верченко О. О. залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Судді: