Провадження № 2/127/2128/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбане під час перебування у шлюбі,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбане під час перебування у шлюбі. У позовній заяві позивачка просить визнати за нею право особистої приватної власності на майно, що було придбане під час перебування у шлюбі на квартиру під АДРЕСА_1 , та транспортний засіб марки Opel Astra, 2013 року випуску.

У позовній заяві позивач зазначає, що квартира та автомобіль придбані за її особисті кошти.

Однак, посилаючись на вказані обставини, позивач не надає докази, на яких вони ґрунтуються, порушуючи п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільності майна подружжя - майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Таким чином, придбання майна у період перебування у шлюбі за особисті кошти є предметом доказування у даній справі. Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання майна за її особисті кошти.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2025 року розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1211,20 грн., та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 15140 грн.; розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1211,20 грн.

Так як позов є майновим, позивачем визначено ціну позову, що становить 1232753,67 грн, то позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 12327,54 грн, а докази такої сплати надати суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, що було придбане під час перебування у шлюбі - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: