гСправа № 187/523/25 Провадження № 2/0187/294/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"15" квітня 2025 р.

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., перевіривши в селищі Петриківка матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та оголошення розшуку відповідача,-

Встановив:

10.04.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Димитров Донецької області на мою користь на утримання онука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, виходячи з вимог ст.7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2025 рік», починаючи з дати оголошення рішення суду;

- оголосити розшук відповідача;

- викликати в судове засідання свідка ОСОБА_4 , який мешкає по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що у квітні 2022 року вона з чоловіком та онуком, у зв`язку зі збройною агресією РФ, були змушені покинути постійне місце проживання і переселилися до с. Іванівка Дніпровського району. 21.04.2022 їх поставили на облік як ВПО. Онук на той час був малолітнім і потребував материнської турботи. Вони з чоловіком намагалися забрати до себе доньку (відповідачку), однак вона відмовилася виїжджати з Донецької області, фактично припинила піклування про дитину. Увесь тягар утримання та виховання онука ліг на них, пенсіонерів. 25.02.2025 донька (відповідачка) надіслала нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав. У заяві вона визнала, що не забезпечує належного виховання сина. Відомо, що вона проживає в місті Павлоград, але точна адреса - невідома. Рішенням селищної ради позивача призначено опікуном онука. Акти обстеження (08.08.2024 і 28.11.2024) підтверджують належні умови для дитини. Донька фактично відмовилася від батьківських обов`язків, але, відповідно до закону, це не звільняє її від сплати аліментів.

Проте позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом з огляду на таке.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, статтею 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Заявник вимог вказаної статті не дотримався.

Так суд зазначає, що предметом доказування у справах про стягнення аліментів, обов`язково слід віднести такі обставини:

наявність аліментних зобов`язань;

знаходження неповнолітньої дитини на утриманні особи, яка пред`явила вимогу про стягнення аліментів а дитину;

вік дитини;

наявність обставин, що підтверджують можливість стягнення аліментів в судовому порядку, а саме: відсутність домовленості між батьками щодо слати аліментів, відсутність угоди про сплату аліментів у визначеному порядку тощо.

Так заявник не виклав зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій формі без визначення цифрового виміру та відповідно не наводить обґрунтувань доцільності стягнення саме такої суми. Саме по собі посилання на положення норми ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет України» не може вважатися чітким визначенням цифрового виміру суми стягнення аліментів.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, позивачці необхідно визначитися із розміром конкретної грошової суми, визначеної у грошовій одиниці України гривні, або сформулювати вимоги в інший спосіб, сприятливий для позивача, який не суперечить закону.

Слід звернути увагу на положення стаття 265 Сімейного кодексу України, яка визначає, що баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Позивач просить стягнути аліменти лише з матері дитини, тобто позов пред`явлений не до всіх зобов`язаних осіб, не обґрунтовуючи чому такі вимоги не пред`явлені до батька, хоча вказане входить в предмет доказування в даній категорії справ. Тобто в цій частині відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також в позовній заяві заявник не вказує відомості: про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього, за загальним правилом відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Частиною 1 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Судом з урахуванням положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України скористався даними Єдиного державного демографічного реєстру, де зазначено, що сторони зареєстрували своє місце проживання в Донецькій області.

Позивач у позовній заяві вказала, що вона на даний час проживає в с. Іванівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, як внутрішньо переміщена особа, при цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Отже, позивачем не долучено до матеріалів справи належних відомостей на підтвердження зазначених в ч.1 ст. 28 ЦПК України обставин, які дають позивачу право звертатись саме до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з даним позовом, тобто з дотриманням правил підсудності.

Крім того, в позовній заяві відсутні посилання на докази, яким є матеріальний стан сторін, що є предметом доказування у справі даної категорії.

Позивач, просячи стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, разом з тим не зазначає чи відповідач офіційно працевлаштований і якою є його заробітна плата.

Також, позивач не зазначає з якого часу відповідач припинив надавати позивачеві матеріальну допомогу.

Отже позивачем не дотримано вимог щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 вказаного Закону передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищевказаних вимог ЦПК України матеріали позовної заяви не містять засвідчених належним чином усіх копій письмових доказів, що додаються до неї на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог. Позивачу слід завірити у встановленому законом порядку копії документів: рішення Петриківської селищної ради від 27.09.2024, перші сторінки актів обстеження та на їх копіях для іншого учасника справи.

Враховуючи наведене, з метою усунення недоліків заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, заявнику необхідно привести заяву у відповідність вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви про які зазначено вище.

Керуючись статтями 175, 177,185 ЦПК України, -

Постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та оголошення розшуку відповідача.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом:

1)Подання позовної заяви, яка відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, усунувши недоліки зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали, зокрема, визначивши вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, заявнику необхідно визначитися із розміром конкретної грошової суми, визначеної у грошовій одиниці України гривні; викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; вказати відомості: про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав

2)подання доказів, що позивач є внутрішньо переміщеною особою;

3) поданням належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів або завірити їх у приміщенні суду.

Роз`яснити заявникові, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до частини 3 статті 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Соловйов