Справа № 203/2482/25
Провадження № 2-н/0203/330/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14.04.2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В. ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

14 квітня 2025 року суддею, на підставі ч.7 ст.165 ЦПК України, з Єдиного державного демографічного реєстру витребувано інформацію щодо зареєстрованих місць проживання стягувача та боржника та цього ж дня отримано відповіді.

При вирішенні питання про видачу судового наказу встановлено наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

В свою чергу п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частинами 2, 3 ст.163 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За вимогами ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи зі змісту положень ч.3 ст.181, ч.5 ст.183 СК України право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків з яким проживає дитина і на утриманні якого знаходиться та з того з батьків, який проживає окремо від дітей.

Разом з тим, до заяви не надано доказів того, що дитина перебуває на утриманні і проживає саме з матір`ю, натомість додано акт про проживання без реєстрації від 07.04.2025 р. з якого вбачається, що ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за якою також зареєстрований і батько дитини ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про невідповідність заяви вимогам п.п.4, 5 ч.2 ст.163, ч.3 ст.163 ЦПК України у зв`язку з чим у видачі судового наказу належить відмовити з постановленням про це ухвали в порядку ч.2 ст.165 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181, 183 СК України, ст.ст.160, 161, 163, 165, 166, 258-261 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення до суду з відповідним позовом у загальному порядку.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя С.В. Єдаменко