Справа № 539/1594/25
Провадження № 2-н/539/635/2025
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
16 квітня 2025 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневецьких 7» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території.
До суду від представниці заявника, подано відповідну заяву про заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, а також стягнення понесених витрат по оплаті судового збору 302 грн. 80 коп., витрат на забезпечення підготовки заяви (отримання додаткових відомостей) у розмірі 530 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. При цьому у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать витрати на професійну правничу допомогу та забезпечення доказів.
На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу та забезпечення доказів не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до положень ст. 137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.
Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява подана в порядку наказного провадження. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).
Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень ст. 167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат.
З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що підлягає видачі судовий наказ в частині стягнення заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території , а в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.
На підставі ст.ст.64, 68 ЖК України, ст.ст.16, 382, 509, 525, 526, 541 ЦК України, керуючись п.1 ч.1 ст.161, ст. ст. 160-164, 167-170, 172 ЦПК України, -
1. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневецьких 7» (місцезнаходження м. Лубни, вул. Вишневецьких, 7 Лубенського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 44515118, р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299) заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території за період з квітня 2022 року по січень 2025 року в розмірі 5 026 (п`ять тисяч двадцять шість) грн. 09 коп.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневецьких 7» (місцезнаходження м. Лубни, вул. Вишневецьких, 7 Лубенського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 44515118, р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299) судовий збір у розмірі по 302 грн. 80 коп.
3. В частині вимоги про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу та витрат на забезпечення підготовки заяви (отримання додаткових відомостей) - відмовити.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати або надіслати стягувачу.
У відповідності до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно ч.ч.1, 7, 8 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко
Судовий наказ набрав чинності "______"_______________ 20 р.
Судовий наказ видано стягувачу "______"_______________ 20 р.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання "______"_______________ 20 р.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходиться судовий наказЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації )з прикладанням печатки)Примітки
Інші відмітки ________________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________ _______ _________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________