Справа № 752/2547/17
Провадження №: 2-п/752/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.,

при секретарі - Замай А. О.,

за участі:

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року у справі № 752/2547/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

19 липня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 752/2547/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 31-01/15 від 31 січня 2015 року у розмірі 445 900,00 грн та судовий збір у розмірі 4459,00 грн, а всього - 450 359,00 грн.

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі

№ 752/2547/17.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що в жовтні 2024 року після встановлення додатку «Дія» на свій смартфон, йому стало відомо про якесь виконавче провадження. Після з`ясування обставин, йому стало відомо про наявність заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/2547/17, яке було ухвалено 19 липня 2017 року. Повний текст рішення відповідач отримав лише 15 листопада 2024 року. Жодних повісток до суду відповідач не отримував, про розгляд справи належним чином повідомлений не був. Зазначене, на думку відповідача, є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, зазначив, що оплата за оренду проводилась і заборгованість зі сплати оренди так дійсно була, але невелика. При розірванні договору вони залишили меблі, офісну техніку в рахунок заборгованості, вартість якої перевищувала заборгованість з орендної плати. Просить заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року у справі № 752/2547/17 скасувати і призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями 06 грудня 2024 року заяву передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

10 грудня та 12 березня 2024 року судом витребувано матеріали цивільної справи № 752/2547/17 з Відділу архівних справ Голосіївського районного суду міста Києва, які передано судді 07 квітня 2025 року.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року у цивільній справі № 752/2547/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна. Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року у цивільній справі № 752/2547/17 та призначено її до розгляду на 14 квітня 2025 року на 11 год. 00 хв.

У зв`язку із відсутністю належного повідомлення учасників справи про час та дату розгляду заяви судове засідання було відкладено на 16 квітня 2025 року на 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні 16 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 зазначив, що до повномасштабного вторгнення рф на територію України він орендував у позивача офісне приміщення площею 70 кв. м, що знаходиться в ізольованій жилій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яке самостійно укомплектував меблями та необхідною технікою, за для прийому поважних осіб, оскільки велися перемовини щодо призначення його на посаду посла Молдови. Однак, після повномасштабного вторгнення рф на територію України всі його партнери стали на бік рф та відпала потреба в оренді офісного приміщення. Всі меблі і техніка були залишені позивачу у рахунок оплати оренди. Однак, лише у 2024 році відповідач дізнався про відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 19 липня 2017 року у справі № 752/2547/17. Із заробітної плати відповідача почали відраховувати 20% на погашення заборгованості. Однак, відповідач із заявленим розміром заборгованості не погоджується, зазначивши, що сплачував орендну плату.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши думку заявника, оцінивши наведені ним доводи та надані докази для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення, суд приходить до такого висновку.

Вимоги до форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення визначено статтею 285 ЦПК України.

Так, відповідно пунктів 3, 4 частини третьої статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно із частиною першою статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

З матеріалів справи судом встановлено, що 31 січня 2015 року між фізичною особою-підприємця ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна № 31-01/15, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає у користування орендатора в оренду на умовах строковості та платності приміщення площею 70 кв. м, що знаходиться в ізольованій жилій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору, за згодою сторін, розмір орендної плати за орендоване приміщення квартири становить 45 000,00 грн в місяць.

Відповідно до п. 2.2.3 орендар зобов`язується виконувати умови договору оренди щодо своєчасності та повноти розрахунків з орендодавцем.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг згідно договору оренди нерухомого майна № 31-01/15 від 31 січня 2015 року орендар повернув орендодавцю орендоване нерухоме майно 10 лютого 2016 року.

Як вбачається з Акту звірки заборгованості по договору оренди нерухомого майна № 31-01/15 від 31 січня 2015 року заборгованість орендаря перед орендодавцем за період з 08 квітня 2015 року по 31 січня 2016 року складає 614 665,52 грн.

Позивач, звертаючись до суду з указаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за оренду нерухомого майна у розмірі 4445 900,00 грн як розмір погодженої заборгованості між сторонами.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджується вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. З огляду на те, що відповідач заперечень на позовну заяву не подав, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі

№ 752/2547/17.

На обґрунтування заяви відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Оплата за оренду проводилась і заборгованість зі сплати оренди так дійсно була, але невелика. При розірванні договору вони залишити меблі, офісну техніку в рахунок заборгованості, вартість якої перевищувала заборгованість з орендної плати.

Судом установлено, що відповідач про час і дату судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в загальнодержавній газеті «Урядовий кур`єр» (а. с. 28).

Відповідно до частини третьої статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що у заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення в порядку статті 288 ЦПК України.

У судовому засіданні відповідач підтвердив, що у зв`язку із тим, що пройшов великий проміжок часу від дня укладення договору оренди, він на даний момент немає належного підтвердження здійснення ним певних проплат по оренді приміщення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/2547/17, яке було ухвалено 19 липня 2017 року.

Керуючись статтями 259, 263-265, 284, 286, 287, 288 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2017 року у справі № 752/2547/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 16 квітня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук