Провадження№ 2/266/550/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 р. м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Вольф В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що 03.04.2023 року між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1182-5099, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5700,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, знижена відсоткова ставка- 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка- 3,00 % в день. Позивачем зазначено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач в загальній кількості 4 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 11.07.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 56 487,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5 700,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50 787,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 27987,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 28500,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором 28500,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 5700,00 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 22800,00 гривень та судові витрати.

Представник позивача Шевченко В.О., що діє на підставі довіреності, надала суду додаткові пояснення у справі, згідно яких ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 у тому числі виписки по рахунку чи будь які документів про отримання чи використання відповідачем кредитних коштів (про рух таких коштів) є неможливим. Крім того, повідомяє щодо неналежності доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, то Законом України від 03.11.2016 р. № 1724-VIII, який набув чинності з 03.01.2017 р., з визначення поняття первинного документа, наведеного в ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», було виключено слова «та підтверджує її здійснення». Отже первинними документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції, хоча він таким може й не бути в розумінні бухгалтерського обліку. На підтвердження цього в матеріалах справи містяться такі документи: довідка про перерахування суми кредиту №1182-5099 від 03.04.2023 року, довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та довідка про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11.07.2024 р., що є розрахунком заборгованості. Створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить власні дані в тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти. Звертає увагу суду, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку в якому було відкрито цей картковий рахунок. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Як вбачається із змісту кредитного договору, в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме, НОМЕР_1 . Зазначену інформацію про банківські реквізити очевидно що надав позивачу саме відповідач - зважаючи на ту обставину, що, така інформація у відповідності з чинним законодавством України становить банківську таємницю та, відповідно, позивач за будь-яких обставин не міг би отримати ці банківські реквізити не інакше як від самого відповідача або за його згодою (стаття 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»). У зв`язку з цим позивач звертає особливу увагу, що кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача. Відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача), але відповідно до Постанов Правління Національного банку України позивач не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. На підтвердження перерахування відповідачу коштів, до суду надано довідку про перерахування суми кредиту №№1182-5099 від 03.04.2023 року, а також лист (довідку) АТ КБ «ПРИВАТБАНК, які містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме, НОМЕР_1 . Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення заявки. У листі (довідці) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який міститься в матеріалах справи, зазначено, зокрема, стосовно кредитного договору №1182-5099 від 03.04.2023 р.: ID транзакції , канал LIQPAY, дата видачі 03.04.2023 р., сума 5 700,00 грн., номер договору 1182-5099, номер картки НОМЕР_1 . Слід зазначити, шо в листі (довідка) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» міститься інформація про перерахування коштів не тільки відповідачу за договором №1182-5099 від 03.04.2023 р. але й за іншими кредитними договорами. Більш детальна інформація про перерахування грошових коштів, саме ОСОБА_1 по договору №1182-5099 від 03.04.2023 р. зазначена у довідці про перерахування суми кредиту №1182-5099 від 03.04.2023 року. Таким чином, лист (довідка) про перерахування коштів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором №1182-5099 від 03.04.2023 року та довідка про перерахування суми кредиту №1182-5099 від 03.04.2023 року є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 5 700,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 700,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Дата повернення (виплати) кредиту 27.01.2024 року. Дата видачі кредиту 03.04.2023р. Останній календарний день першого базового періоду 20.04.2023р. Сума Кредиту 5700,00 грн. Нараховані проценти за користування кредитом 2565,00 грн. Разом до сплати 8265,00 грн. Отже, звертає увагу суду, що базовий період строк протягом якого боржник (позичальник) бажає сплачувати саме процент за користування кредитом (в даному випадку 18 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування строк на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів до 27.01.2024 року). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №69-П від 23.11.2022р., який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, зазначено, що стандартна ставка 3,0% в день; знижена ставка 2,5% в день. Також зазначено тип процентної ставки фіксована. Базовий період сплати відсотків - 18 календарних днів, Строк кредитування -300 днів. Крім того, вбачається, що у Паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Вищевказане підписала 03.04.2023 року ОСОБА_1 , шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором A7490. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Проте відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався до позивача за додатковим роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористався цим своїм правом. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Окрім цього, звертає увагу суду на той факт, що відповідач в загальній кількості 4 рази оформлювала кредитні відносини з озивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Згідно довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11.07.2024 р., що є розрахунком заборгованості за кредитним договором №1182-5099 від 03.04.2023 р., відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування ставкою 2,5%, кількості днів користування ставкою 3,0%, основного боргу, залишку відсотків, залишку комісій, залишку штрафів. Також вищезазначений розрахунок містить таблицю з наступними графами: «№», «Дата», «Статус», «Ставка%», «Нараховано відсотків», «Нараховано штрафів», «Нараховано комісій», «Основний борг», «Залишок нарахованих, непогашених відсотків», «Сума платежу», «Коригування кредиту». Крім того, звертаю увагу суду, що відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно ОСОБА_1 не нараховувались. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що: з 03.04.2023 року по 20.04.2023 року (включно) нараховувалась пільгова ставка 2,5 %, оскільки відповідно до п. 10.1. кредитного договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.1, цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування кредитом за пільговою-ставкою протягом перших 18 календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; З 21.04.2023 року по 27.01.2024 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю. Звертає увагу суду, що у розрахунку заборгованості, а саме, у графі «Ставка» після 27.01.2024 року (закінчення строку договору) відсотки не нараховувались, зазначено 0,0 %. Варто зауважити, що з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу внесена відповідачем та залишок нарахованих не погашених відсотків. Крім того, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Враховуючи вищенаведене, позивачем було доведено підставність нарахування простроченої заборгованості за нарахованими процентами (50 787,00 гривень) за користування кредитним договором № 1182-5099 від 03.04.2023 р., що відобразилось у розрахунку заборгованості, який є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору. станом на 11.07.2024 року загальний борг відповідача становив 56 487,00 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 5 700,00 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 50 787,00 гривень. Однак, позивач вирішив застосувати до відповідача програму лояльності та частково списати прострочену заборгованості за нарахованими процентами до суми 22 800,00 гривень за умови здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 500,00 гривень та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви (умови акції додавались до позовної заяви). Тож, позивач просив у своєму позові стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 28 500,00 гривень, а також стягнути судовий збір. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.6. та 10.1 Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.18. Договору), що погоджений між сторонами. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору та погодилась із ними. Позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6. та 10.1. Договору) протягом строку договору (згідно п. 4.8. Договору), що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості. Враховуючи те, що зміни до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» набули чинності лише 18.05.2024 року, а відповідач здійснив нарахування процентів за кредитним договором у період з 03.04.2023 року по 27.01.2024 року включно нарахування процентів є правомірними, оскільки в період нарахування процентів за користування кредитними коштами передбачена п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» пільга для дружин військовослужбовців ще не діяла, була відсутня у вказаному законі. Водночас вважає, що витрати в сумі 6 000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Справа про стягнення грошових коштів за Кредитним договором є максимально простою й не потребує спеціальних знань. Зауважила, що Велика Палата ВС сформувала позицію щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в постанові від 19.02.2020 р. N 755/9215/15-ц. Зазначила, що представником відповідача не надано до відзиву на позовну акту приймання -передачі послуг, а лише орієнтовний розрахунок та перелік виконаних робіт, що не дає змоги становити співмірність заявлених витрат на правову допомогу та часу затраченому адвокатом на надання правничої допомоги. На підставі вищевикладеного, вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, враховуючи предмет спору, час витрачений адвокатом на підготовку відзиву до позовної заяви, обсяг наданих послуг та розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Просить повністю задовольнити позовні вимоги позивача.Судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача.

Представник відповідача Бовдир Н.О., Гарманчук О.Р., надала суду відзив, в якому зазначила, що відповідач не погоджується із сумою заборгованості посилаючись на те, що позивач не надав жодних доказів, які підтверджують, що відповідач фактично отримав кошти на картку в рамках договору з ТОВ Укр Кредит Фінанс. Відсутність доказів фактичного отримання коштів відповідачем свідчить про безпідставність вимог позивача. Позивач у позові вказує на те, що він через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay, на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р., на карту отримувача - відповідача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Однак дане твердження ніяким чином не підтверджене. Позивачем не було додано до позову укладеного договору з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року. Позивач не надав доказів того, що на момент подання позову у нього існувало право вимоги до відповідачки саме в тому обсязі та на таких умовах, які зазначені в позовній заяві. Зі змісту долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити, на який саме рахунок позичальника та яким чином був перерахований споживчий кредит, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку первісним кредитодавцем. Позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними. Разом з тим, позивачем не додано до позову графіку платежів по рахунку відповідача, де б зазначалось: кількість платежів, їх розміри та періодичність внесення, останній день для сплати заборгованості на підставі якого позивач ознайомився з умовами повернення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, виписку за кредитним договором, де були б зазначені відсотки, які нараховувались кожного дня відповідачу за договором № 1182-5099. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позивач не додав. Отже, суд, у разі наявності сумнівів у наданому позивачем розрахунку сплачених коштів або у разі ненадання позивачем такого розрахунку має або зобов`язати позивача здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням того, що відсотки нараховані незаконно, або, у разі ненадання позивачем таких розрахунків, суд має або зобов`язати позивача надати такі розрахунки, або суд має зробити такий перерахунок самостійно. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває до тепер. Таким чином на спірні правовідносини, щодо стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Звертає увагу суду на додані до даної заяви копії документів, що підтверджують статус військовослужбовця/учасника бойових дій чоловіка відповідача - ОСОБА_2 , а саме: копія посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 ; копія довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів). Звертає увагу суду на те, що відповідно з вказаними вище документами, чоловік відповідача перебуває на військовій службі з 14.04.2022 р., тобто саме у період нарахування відсотків. У зв`язку із не доведенням позивачем факту обґрунтованого нарахування відсотків відповідачу, який перебуває на військовій службі, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за відсотками відсутні. Таким чином, з`ясувавши обставини на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, вивчивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, слід прийти до висновку про відмову у задоволенні позову. Таким чином, відповідач не визнає позовні вимоги у зв`язку із недоведеністю наявності заборгованості за відсотками наданими до позову додатками. Крім того, 23.12.2024 р. між адвокатом Гарманчук О.Р. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № б/н. Згідно п. 1.1. договору, за даною угодою адвокат приймає доручення клієнта щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представництва інтересів клієнта у цивільній справі № 205/12884/24 за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з умов договору загальна вартість послуг адвоката складає 6 000 грн., яка складається із: консультування довірителя, визначення правової позиції, складання (написання) відзиву на позовну заяву та подачі його до суду, складання та подання до суду у разі необхідності заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву тощо. У відповідності до п. 3.2. за домовленістю сторін, вартість послуг адвоката буде сплачена протягом 25-ти днів після розгляду справи по суті та прийняття судом рішення незалежно від результату розгляду справи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. За таких обставин витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Враховуючи вищезазначені обставини, просить відмовити ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 08.06.2017 р. № 2401 «Про видачу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», яке розміщено в загальному доступі на сайті позивача, Товариству з обмеженою відповідальність «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Таким чином, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

03.04.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 1182-5099 на суму 5700,00 грн. зі сплатою відсотків, строком 300 календарних днів.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

До кредитного договору банк додав Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7490, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1182-5099 (Графік платежів за договором), відповідно до Методики Національного банку України, Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Також, банк додав паспорт споживчого кредиту від 03.04.2023 р., у якому зазначено умови для кредитних продуктів, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7490.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5700,00 грн. підтверджено договором про відкриття кредитної лінії від 03.04.2023 року № 1182-5099, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7490, довідкою про перерахування суми кредиту від 03.04.2023 року № 1182-5099, договором № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року, укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та АТ КБ «Приватбанк», довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого станом на 11.07.2024 р. за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 56487,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5700,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50787,00 грн.

Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості відповідача за нарахованими процентами у сумі 27987,00 грн. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 28500,00 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 5700,00 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 22800,00 грн., що разом становить 28500,00 грн.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Законує оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 03.04.2023 року № 1182-5099 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 5700,00 грн.

Згідно частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), згідно якої військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Разом із тим, ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.

На час виникнення спірних правовідносин, а саме, у період з 03.04.2023 року по 27.01.2024 року, частина п`ятнадцята статті 14 Закону №2011-ХІІ була викладена в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.».

Тобто на момент укладення сторонами кредитного договору та строку його дії дружини (чоловіки) військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, не звільнялися від сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, суд не погоджується з доводами преставника відповідача в частині поширення на відповідача ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відсотки за кредитом про стягнення яких просить позивач були нараховані до 27.01.2024 року, тобто до набрання чинності змін до вказаної норми Закону.

Відповідачем не було надано контррозрахунку суми заборгованості та процентів за кристування кредитними коштами, у зв`язку із задоволенням позовних вимог суд вважає обгрунтованими позовні вимоги про стягнення ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у повному обсязі, стягує проценти за користування кредитними коштами з відповідача та відмовляє у стягненні витрат на правову допомогу понесених відповідачем.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №1182-5099 від 03.04.2023р. станом на 11.07.2024 р. у сумі 28500 (двадцять вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5700,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (), бул. Лесі Українки, буд. 26 офіс 407, м. Київ, 01033

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1