ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 127/40363/23

провадження № 61-804св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:Вінницька міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шикунова Аліна Олександрівна, на постанову Вінницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року у складі колегії суддів:

Матківської М. В., Сопруна В. В., Стадника І. М., і ухвалив таку постанову.

Зміст заявлених позовних вимог

1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницька міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

2. На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона є власником земельної ділянки та житлового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . За указаною адресою вона зареєстрована та фактично проживає.

3. У сусідньому домоволодінні за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає відповідач ОСОБА_2 . Згодом с. Агрономічне було приєднано до м. Вінниці.

4. Посилалася на те, що відповідач на території свого будинковолодіння, а саме на земельній ділянці кадастровий № :02:112:0157 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , влаштував тимчасові та капітальні споруди - великі вольєри-сараї, які розміщені у кількох метрах від паркану, що розмежовує їх домоволодіння. У зазначених вольєрах (сараях), господарській споруді та безпосередньо у житловому будинку по АДРЕСА_2 відповідач утримує і розводить птахів: свійських (курей), канарок та папуг (дрібних та середніх папугоподібних) у великих обсягах, кількістю до кількохсот голів птиці одночасно. Діяльність з розведення та утримання папуг ОСОБА_2 здійснює з метою подальшої реалізації птиці, зокрема в мережі Інтернет на торговому майданчику «ОЛХ», з метою отримання прибутку.

5. Посилалася на те, що внаслідок здійснення відповідачем діяльності з утримання і розведення папуг, свійської птиці, канарок на подвір`ї його будинковолодіння та у самому житловому будинку постійно лунає гомін і щебет птахів, що суттєво перевищує державні санітарні норми щодо допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових будинків і на території житлової забудови.

6. Акцентувала увагу на тому, що безпечне для здоров`я проживання у належному їй житловому будинку у зв`язку із зазначеною діяльністю відповідача, яка зумовлює надмірне шумове навантаження, є неможливим. Вона втратила спокій та сон, позбавлена права на відпочинок. Крім того, своїми діями відповідач чинить їй перешкоди у використанні власного нерухомого майна за призначенням, порушує її право на безпечне довкілля та завдає шкоди її здоров`ю, порушує правила добросусідства, визначені статтею 103 Земельного кодексу України.

7. Зауважувала, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами вжити заходів, спрямованих на усунення причин перевищення рівня шуму шляхом припинення утримання та розведення папуг на території його будинковолодіння, дотримуватися правил добросусідства, використовувати земельну ділянку, на якій розташоване його будинковолодіння, за цільовим призначенням. Проте відповідач на її вимоги не реагує. Також вона неодноразово зверталася до органів місцевого самоврядування та органів державної влади, зокрема органів, уповноважених здійснювати контроль за санітарно-епідемічним благополуччям населення, про вжиття заходів щодо відповідача з метою припинення ним діяльності, яка порушує її права. Однак відповідач на це також не відреагував.

8. Вказувала, що зазначеними діями відповідач спричинив їй моральну шкоду.

9. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд: усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0990 га, кадастровий

№ :02:002:0297, за адресою: АДРЕСА_1 , та розташованим на ній житловим будинком шляхом заборони ОСОБА_2 розведення та утримання свійської птиці й декоративних птахів: папуг (папугоподібних), канарок та інших видів, у господарських будівлях, вольєрах (сараях), а також в житловому будинку, які розташовані на земельній ділянці кадастровий № :02:112:0157, за адресою:

АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 вилучити свійську птицю з господарської будівлі, вилучити декоративних птахів: папуг (папугоподібних), канарок та інших видів, з вольєрів (сараїв) та житлового будинку, які розташовані на земельній ділянці кадастровий № :02:112:0157; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 50 000,00 грн грошової компенсації моральної шкоди.

Стислий виклад позиції відповідача

10. ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Зазначав, що позивачкою не наведено жодної аргументації щодо протиправності його дій, які були б спрямовані на створення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 0,0990 га, кадастровий № :02:002:0297, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , та розташованим на ній житловим будинком. Акцентував увагу на тому, що він не має жодного конфлікту чи претензій до позивачки, не здійснює будь-які дії, спрямовані на порушення її прав. Всі конфлікти штучно провокує позивачка, всіляко намагається скомпрометувати його.

11. Посилався на те, що він дійсно з 1986 року (з 10 років) захоплюється папугами (має таке хобі), та з 2001 року він є членом громадської організації клубу голубоводів «Голуби Вінниччини», постійно відвідує міжнародні та всеукраїнські виставки. В 2003 році вони разом з дружиною придбали земельну ділянку, яка відносилася до с. Агрономічне, на цей час:

АДРЕСА_1 . У 2004 році на цій земельній ділянці він побудував будинок. Завжди дотримувався і дотримується правил добросусідства. У 2009 році була побудована господарська споруда для того, щоб тримати свійську птицю і папуг для власних потреб.

12. ОСОБА_1 придбала сусідню земельну ділянку та розміщений на ній житловий будинок у 2013 році, і майже одразу після заселення почались постійні з її боку зауваження: їй не подобалося утримання свійських птахів; падало листя з дерев, які росли на його земельній ділянці; вона відчувала якісь неприємні запахи; не подобався паркан на межі, який був побудований задовго до того, як вона придбала будинок. Зазначав, що він намагався з розумінням ставитися до усіх зауважень з боку сусідки і всі, на її думку, недоліки усував.

13. В 2022 році, з початком повномасштабного вторгнення держави-агресора ОСОБА_1 почала писати і викликати усі існуючі у місті служби, погрожувала, що потравить курей і постріляє папуг. У листопаді 2022 році на його адресу надійшов лист без дати від ГУ Держпродслужби у Вінницькій області про те, що було звернення від ОСОБА_1 щодо незадовільних умов проживання у житловому будинку. Фахівці цієї служби через паркан заглядали на його територію з території ОСОБА_1 та склали письмовий висновок про те, що він нібито неналежно веде господарство, не вказавши які саме порушення норм використання земельної ділянки за призначенням були ним допущені.

14. Посилався на те, що він приймав участь у засіданні комісії з розгляду земельних спорів та надавав відповідні пояснення щодо ситуації, яка склалася. Крім того, з метою уникнення конфліктних ситуацій у подальшому, він належним чином виконав рішення комісії від 16 лютого 2023 року, а саме: зменшив кількість свійських птахів, переніс вольєр на іншу сторону до межі сусідів по

АДРЕСА_3 (які не мають зауважень щодо утримання ним папуг), зменшив кількість папуг, які після скарг ОСОБА_1 взагалі утримуються у будинку. Також превентивно зрізав дві черешні (посаджені в 2009 році). На його пропозицію побудувати разом вищий паркан, який ізолює їй від шуму,

ОСОБА_1 відмовилася.

15. Вважав, що на час звернення до суду з позовом був відсутній предмет спору, а наведені позивачкою обставини щодо зміни її психологічного стану не дають підстав для стягнення з нього грошових коштів на відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

16. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня

2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

17. Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження того, що здійснення відповідачем діяльності з утримання і розведення папуг, канарок та свійської птиці на подвір`ї, належного йому домоволодіння та у житловому будинку якимось чином могла б порушувати права та чинити будь-які перешкоди позивачці в користуванні належною їй земельною ділянкою і розташованим на ній житловим будинком. Зазначено, що позивачка не надала жодного належного доказу, який би підтверджував факт порушень правил тримання свійської та декоративної птиці, підтверджених відповідними органами контролю. Посилання на порушення правил та умов утримання і розведення диких тварин, порушення

санітарно-епідеміологічних правил є безпідставними та необґрунтованими.

18. Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено, ухвалено додаткове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн та 259,98 грн витрат на проведення експертизи, а разом - 5 259,98 грн.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

19. Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

20. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

21. Заборонено ОСОБА_2 розведення та утримання декоративних птахів: папуг (папугоподібних), канарок та інших видів, у господарських будівлях, воль`єрах (сараях), які розташовані на земельній ділянці кадастровий

№ :02:112:0157 за адресою: АДРЕСА_1 .

22. Зобов`язано ОСОБА_2 вилучити декоративних птахів: папуг (папугоподібні), канарок та інших видів, з вольєрів (сараїв), господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці кадастровий

№ :02:112:0157 за адресою: АДРЕСА_1 .

23. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн моральної шкоди.

24. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

25. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув належну увагу на те, що шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь. Використання відповідачем житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки, на якій вони розміщені, для розведення та утримання декоративних птахів, буде фактично продовжувати порушувати законні права позивачки на використання власного житла і спокій, що кваліфікується як порушення не тільки її права на вільне розпорядження належною їй земельною ділянкою та розміщеним на ній житловим будинком, використання їх за призначенням, а й права на повагу до її особистого та сімейного життя.

26. Крім того, з огляду на характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка у зв`язку з діяльністю відповідача по розведенню та утриманню декоративних птахів, те, що вона перебуває у стані постійного стресу, порушено звичні комфортні умови її проживання, втратила нормальний сон, перебуває у стресовому стані, внаслідок відсутності нормальної можливості відпочивати вдома і працювати по господарству у будинку та на земельній ділянці, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважав за можливе задовольнити частково позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн.

Узагальнені доводи касаційної скарги

27. 16 січня 2025 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат

Шикунова А. О., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

28. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 373/2054/16-ц, у постановах Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 638/8636/17-ц, від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц,

від 17 лютого 2021 року у справі № 598/1708/17, від 19 червня 2024 року у справі № 523/11536/19 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив зібрані у справі докази, не надав їм належної правової оцінки та встановив обставини на підставі неналежних доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

29. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що подані позивачкою докази є опосередкованими і у своїй сукупності не підтверджують позовних вимог. Більш того, на момент ухвалення судових рішень папуги та інша птиця, крім курей у господарських спорудах, на його території відсутня, запахи та шумове навантаження від утримання птиці не виявлені, клітки були перенесені на 20 метрів від належного позивачці будинку та папуги у них відсутні, папуги утримуються в будинку у кількості 40 голів, кури утримуються у вольєрі у кількості 15 голів, в умовах, що відповідають нормативним стандартам, а рівень шуму відповідає допустимій нормі.

30. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено необхідності втручання у його право на мирне володіння своїм майном.

31. Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції своєю ухвалою

від 30 травня 2024 року відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову, а також долучення до матеріалів справи доказів, зокрема висновку фахівця за результатами проведення психологічного дослідження ОСОБА_1 , здійсненого психологом Центру «Fides». Апеляційний суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки взяв до уваги підстави позову, викладені у заяві про зміну предмета позову, яку не було прийнято судом першої інстанції. Крім того, при визначенні підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди безпідставно керувався зазначеним висновком, клопотань про приєднання якого на стадії апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не заявляла.

32. Вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань чи втрат немайнового характеру, розмір моральної шкоди не обґрунтований.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

33. Ухвалою Верховного Суду від 31 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 127/40363/23, витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

34. 13 лютого 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

35. Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий міст відзивів на касаційну скаргу

36. 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат

Калачик Н. М., через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

37. На обґрунтування відзиву ОСОБА_1 зазначила, що суд апеляційної інстанції правильно врахував, що вона використала всі доступні способи позасудового захисту порушених прав, а тому була вимушена звернутись до суду за їх захистом.

38. Висновки апеляційного суду вважає законним та обґрунтованими, а наведену заявником практику Верховного Суду - нерелевантною спірним правовідносинам. Вважає, що вона протягом тривалого часу проживає у нестерпних умовах.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

39. Згідно з договорами купівлі-продажу, посвідченими 09 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу

Собканюком П. Л., позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку зі спорудами, а також земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий

№ :02:002:0297, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 .

40. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0993 га кадастровий № :02:112:0157 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 200187, виданого 14 січня 2004 року Вінницьким районним відділом земельних ресурсів Вінницької області.

41. На звернення позивачки ОСОБА_1 від 18 жовтня 2022 року Вінницьке міське управління Головного управління Держпродслужби у Вінницькій області надало відповідь за вихідним № КО-392-02/02-42.2-01/53 від 15 листопада

2022 року про те, що виходом на місце фахівців управління у присутності заявника та власника будинковолодіння по АДРЕСА_2 -

ОСОБА_2 , встановлено, що факти, наведені у зверненні, підтверджені. Дійсно на території будинковолодіння ОСОБА_2 внаслідок утримання папуг, відчувається значний гомін від щебетання птахів, який надходить у тому числі і на територію будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Щебет птахів цілодобовий. Через паркан визначено, що папуг (чисельність яких не було можливості встановити, але в значній кількості) утримують в клітках на прилеглій території до будинку, вздовж паркану, який прилягає до будинковолодіння, АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 зазначила, що для утримання птахів також використовуються господарчі будівлі та території будинковолодіння ОСОБА_2 . При спілкуванні з ним встановлено, що ОСОБА_2 заперечує факт реалізації птахів та відмовився представити акт на земельну ділянку для встановлення цільового призначення щодо її використання. ОСОБА_2 роз`яснено вимоги статті 103 ЗК України щодо обов`язку дотримання добросусідських відносин. З метою недопущення погіршення умов проживання мешканців в житлових будинках, на адресу голови квартального комітету підготовлений лист про необхідність проведення роз`яснювальної роботи з власниками будинковолодіння АДРЕСА_2 щодо дотримання вимог статті 103 ЗК України щодо обов`язку дотримання добросусідських відносин. Також рекомендовано зменшити кількість утримуваних птахів (папуг).

42. На звернення позивачки ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області їй була надана відповідь за

№ Кол-482/231-22 від 25 листопада 2022 року про те, що із ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру, під час якої роз`яснено правила та умови проживання в секторі приватних будинковолодінь, а також наголошено про відповідальність, яка може наступити у разі вчинення протиправних дій.

43. Асоціація органів самоорганізації населення м. Вінниці на звернення ОСОБА_1 надала відповідь за вихідним № 247/377-260 від 01 грудня

2022 року про те, що за дорученням міського голови ОСОБА_3 працівниками КП «Муніципальна варта» та фахівцями Головного управління Держспоживслужби у Вінницькій області було встановлено, що на території будинковолодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 внаслідок утримання папуг відчувається значний гомін від щебетання птахів, який надходить в тому числі і на територію будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_1 щебет птахів лунає цілодобово. Через паркан визначено, що папуги в значній кількості утримуються в клітках на прилеглій території до будинку, вздовж паркану, який прилягає до будинковолодіння АДРЕСА_3 . Заявниця зазначила про утримання птахів в господарських будівлях, що розташовані на території будинковолодіння ОСОБА_2 . При спілкуванні ОСОБА_2 заперечував факт реалізації птахів та відмовився представити акт на земельну ділянку для встановлення її цільового призначення. Йому роз`яснені вимоги статті 103 ЗК України щодо обов`язку дотримання добросусідських відносин. Також повідомлено, що санітарні правила по утриманню папуг відсутні. З метою недопущення погіршення умов проживання мешканців в житлових будинках, ОСОБА_2 направлений лист щодо дотримання вимог статей 4, 5, 22, 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», вимог статті 103 ЗК України про обов`язок дотримання добросусідських відносин. ОСОБА_2 рекомендовано зменшити кількість птахів (папуг) або вирішити питання щодо утримання їх на інших територіях з урахуванням вимог чинного законодавства. В подальшому у разі погіршення умов проживання, пов`язаних з утворенням шумового навантаження від утримання папуг на території будинковолодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 й іншим мешканцям рекомендовано колективно звернутися до суду.

44. Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 364

від 16 лютого 2023 року затверджено акт № 260 від 08 лютого 2023 року комісії з розгляду земельних спорів. Цим актом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0993 га по АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , який надав письмові пояснення, що для власних потреб утримує на своїй присадибній ділянці папуг, для чого облаштував тимчасову споруду без фундамента (навіс-вольєр), у якій протягом весни, літа та осені утримує птахів з дотриманням усіх норм ДБН; вирощує від 50 до 100 папуг, яких взимку утримує в будинку. За результатами обговорення комісія довела до відома сторін: ОСОБА_2 вжити заходів, спрямованих на припинення діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря (усунути гучні звуки (шум), неприємні запахи від папуг та свійських птахів), які утримуються на території будинковолодіння по АДРЕСА_2 ; ОСОБА_1 та іншим мешканцям АДРЕСА_1 та Алли Горської, у разі не усунення вказаних вище несприятливих фізичних факторів, які негативно впливають на здоров`я людей та недотримання правил добросусідства, інших норм законодавства, звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

45. Згідно з протоколом № 464-465 від 29 серпня 2023 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, випробувальним центром - лабораторією санітарно-гігієнічних та фізичних досліджень Державної установи «Вінницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» проведено дослідження 28 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1, територія, яка прилягає до житлового будинку підвищеної комфортності. За результатами дослідження шуму біогенного походження протягом 30 хвилин встановлено: гранично допустимий рівень -

45 дБА, на території, яка прилягає до житлового будинку, - 57,8 дБА; гранично допустимий рівень максимального рівня шуму - 60 дБА, на території, яка прилягає до житлового будинку, - 70,5 дБА. За результатами дослідження зроблено висновок, що на території, яка прилягає до житлового будинку підвищеної комфортності, за адресою: АДРЕСА_1 , рівні еквівалентного та максимального шуму перевищують норматив на 12,8 дБА та 10,5 дБА, що не відповідає вимогам Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року № 463.

46. Згідно з консультативним висновком № 03-2-32/2148, наданим лікарем-консультантом КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» Пастуховою Т. В.,

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 зверталася з захворюванням, за яким виставлений діагноз: F51.0 - безсоння неорганічної етіології.

47. Як вбачається з експертного висновку № 001525 пп.ф.н.с./24

від 14 березня 2024 року, проведеного на замовлення ОСОБА_2 випробувальним центром Вінницької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за результатами випробувань, які проведені 14 березня 2024 року на території, яка прилягає до житлових будинків підвищеної комфортності та котеджів (АДРЕСА_4), встановлено: мдр за нормативними документами - 50 дБА; результати випробувань - 46,6 дБА; невизначеність вимірювання - +- 1,75; відмітка про відповідність - відповідає.

48. Згідно з актом обстеження прибудинкової території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складеного головою комітету мікрорайону «Пирогова» ОСОБА_4 , секретарем ОСОБА_16. і ОСОБА_5 07 березня 2024 року, у домоволодінні утримують курей в кількості 15 шт. Папуги та інші птахи, крім курей, в господарських спорудах відсутні. Запахи від утримання птиці відсутні, будь-яких шумових навантажень не виявлено.

49. ОСОБА_2 у зверненні до Вінницького міського голови

ОСОБА_3., поданому 14 березня 2024 року, зазначив, що на належній йому території домоволодіння утримуються 15 курей у господарській споруді та

40 папуг, що утримуються в будинку.

50. Голова клубу «Голуби Вінниччини» ОСОБА_6 у відповіді ОСОБА_2 на його усне звернення від 03 березня 2024 року підтвердив утримання в домогосподарстві курей в кількості 15 голів та папуг в кількості

40 голів, які утримуються в будинку.

51. Вінницька міська рада на звернення ОСОБА_2 від 14 березня

2024 року надала відповідь за вихідним № 3/01/19931/1-00-10 від 01 квітня

2024 року, у якій повідомила про те, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16 лютого 2023 року № 364 затверджено акт комісії з розгляду земельних спорів від 08 лютого 2023 року № 260. Додатково повідомила, що 24 жовтня 2023 року на адресу Вінницької міської ради від ОСОБА_1 надійшло звернення щодо підтвердження факту невиконання мешканцями будинковолодіння АДРЕСА_2 рішення виконавчого комітету міської ради № 364 від 16 лютого 2023 року. 26 жовтня 2023 року працівниками КП «Муніципальна варта» ВМР здійснено вихід на місце та під час спілкування із співвласницею зазначеного будинку отримано інформацію, що папуги, канарейки та кури утримуються на приватній території, дозвіл на огляд якої надати відмовилась. Тому на адресу ОСОБА_2 02 листопада

2023 року направлено лист, який йому вручений 11 листопада 2023 року з пропозиціями надати у строк до 15 листопада 2023 року письмові пояснення про заходи, які були вжиті для припинення діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин тощо; повідомити про дату та час в листопаді 2023 року, у який можливо здійснити комісійний огляд за його участю території приватного будинковолодіння по

АДРЕСА_1 . Результати перевірки 25 березня 2024 року не гарантують неможливості подальшого розміщення папуг у вольєрах на території будинковолодіння з настанням сприятливих погодних умов.

52. Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача, ділянку вони придбавали у 2003 році, папуг наразі в будинку є небагато, однак точна кількість їй не відома, її чоловік не продає і ніколи не продавав папуг, а розведення папуг це його хобі з дитинства, жодних скарг та заперечень від інших сусідів ніколи не надходило і не надходять, окрім їхньої сусідки

ОСОБА_1 , яка придбала будинок у 2013 році. В 2019 році вони хотіли побудувати вольєри, а ОСОБА_1 не заперечувала проти будівництва. З 2022 року позивачка звертається до різних органів, чоловік виконав всі вимоги рішення міської ради, зменшив кількість папуг.

53. Свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою як відповідача, так і позивачки, повідомила суду, що птахів не чує, вони їй не заважають, вольєри є, птахів не бачила. Скільки сусід утримує птахів не знає, оскільки її це не цікавить.

54. Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою як відповідача, так і позивачки, повідомила суду, що перебуває в дуже добрих стосунках з відповідачем та його сім`єю, в показах свідок підтвердила про те, що у ОСОБА_2 є вольєри, птахів не чує, може зранку послухати як музику. Можливо він продає папуг.

55. Свідок ОСОБА_10 також є сусідкою сторін. Своїми показами остання повідомила, що вона постійно чує щебет і шум птахів, що це їй дуже заважає, оскільки не припиняється майже ніколи, особливо зранку та ввечері та у

весіньо-літній період, а також повідомила про те, що саме на сторону позивачки припадає найбільше шумове навантаження, оскільки поряд знаходиться її земельна ділянка, а вольєри з птахами і вікна будинку з кімнат, де утримуються птахи, виходять саме на сторону позивачки.

56. Свідок ОСОБА_11 , яка проживає в будинку позивачки, наразі їй родичкою не являється, повідомила суду, що шум птахів неймовірно заважає їх життю, що вони змушені постійно перебувати в будинку із зачиненими вікнами, що папуг, на її думку, дуже багато.

57. Свідок ОСОБА_12 , який є сином позивачки та проживає тривалий час разом з нею у будинку, повідомив, що птахів дуже багато, на його думку 150-300 особин. В іншому його покази співпадають з показами вказаних вище свідків, що стосуються постійного шуму, галасу та запаху.

58. Свідок ОСОБА_13 , який з лютого 2022 проживає у будинку позивачки, повідомив суду, що відповідач утримує значну кількість птахів у вольєрах на вулиці та в будинку. На його думку, кількість птахів становить біля 150 штук. З приводу того, чи продає відповідач папуг, повідомив, що бачив три і більше разів як люди виходили з двору відповідача з птахами, яких несли у коробках від взуття.

Позиція Верховного Суду

59. Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

60. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

61. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

62. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

63. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

64. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

65. Звертаючись до суду з позовом у справі, що переглядається в касаційному порядку, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку з утриманням та розведенням ОСОБА_2 на сусідній земельній ділянці свійської птиці й декоративних птахів, щебет яких перевищує допустимій рівень шуму на її території, їй створені перешкоди у використанні власного нерухомого майна за призначенням, порушено право на безпечне довкілля та завдано шкоди її здоров`ю.

66. Статтею 41 Конституції України, статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 293 ЦК України гарантовано право особи на повагу до житла і приватного життя, на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка порушує ці права особи, є незаконною і може бути припинена за рішенням суду.

67. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право особи на повагу до її приватного і сімейного життя, до її житла і кореспонденції. Під житлом зазвичай розуміється місце, фізично визначена площа, де розвивається приватне і сімейне життя. Особа має право на повагу до свого житла, під цим розуміється не лише право на фактичну фізичну площу, але й на спокійне володіння цією площею у розумних межах. Порушення права на повагу до житла не обмежуються конкретними порушеннями, такими як несанкціоноване проникнення до житла особи, але може також включати такі порушення, які не є конкретними, як-то шум, викиди, запахи або інші подібні форми втручання. Право особи на повагу до її житла може бути серйозно порушене, якщо їй перешкоджають користуватися зручностями її житла (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «KOCHKINA AND KOCHKIN v. UKRAINE», заяви № 46311/08 та № 2973/10, від 10 вересня

2020 року).

68. З метою оцінки факту порушення права особи на повагу до житла слід визначити чи досягли незручності того мінімального рівня, необхідного для встановлення втручання у права особи на повагу до житла та приватного життя. Оцінка цього мінімуму є відносною і залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність та тривалість незручностей, їх фізичні чи психічні наслідки.

69. Більшість екологічного шуму можна приблизно описати одним з кількох простих показників. Людське вухо може сприймати широкий діапазон рівнів звукового тиску, і вони вимірюються одиницями децибел. Якщо рівень шумового тиску вимірюється протягом певного періоду часу, це є еквівалентним безперервним рівнем звукового тиску.

70. Відповідно до статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені положеннями цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

71. Статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

72. Відповідно до положень статті 319 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону, моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

73. Власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення іншою особою дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України). Власник майна згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

74. Відповідно до пункту б) частини першої, частини другої статті 90 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

75. Власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (стаття 91 ЗК України).

76. Відповідно до частин першої та другої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

77. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

78. Згідно з пунктом 3.4 Порядку утримання та розведення диких тварин, які перебувають у стані неволі або в напіввільних умовах, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 429

від 30 вересня 2010 року, утримання тварин не повинно порушувати права та свободи осіб, які мешкають поруч.

79. Частиною четвертою статті 293 ЦК визначено, що фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо.

80. З метою забезпечення сприятливих для здоров`я умов праці, навчання, побуту та відпочинку, високого рівня працездатності, профілактики травматизму і професійних захворювань, отруєнь та відвернення іншої можливої шкоди для здоров`я встановлюються єдині санітарно-гігієнічні вимоги до організації виробничих та інших процесів, пов`язаних з діяльністю людей, а також до якості машин, обладнання, будівель, споживчих товарів та інших об`єктів, які можуть мати шкідливий вплив на здоров`я. Всі державні стандарти, технічні умови і промислові зразки обов`язково погоджуються з органами охорони здоров`я в порядку, встановленому законодавством. Держава забезпечує нагляд і контроль за створенням сприятливих для здоров`я умов праці, навчання, побуту і відпочинку, сприяє громадському контролю з цих питань (частини перша, третя статті 28 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

81. За змістом статті 1 Закону України «Про систему громадського здоров`я» фактори середовища життєдіяльності - це будь-які біологічні (вірусні, пріонні, бактеріальні, паразитарні, генетично модифіковані організми, продукти біотехнології тощо), хімічні (органічні і неорганічні, природні (у тому числі кліматичні) та синтетичні), фізичні (шум, вібрація, ультразвук, інфразвук, теплове, іонізуюче, неіонізуюче та інші види випромінювання), соціальні (харчування, водопостачання, умови побуту, праці, відпочинку, навчання, виховання тощо) та інші фактори, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь (пункт 42); шкідливий вплив на здоров`я людини - це вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров`ю, життю або працездатності людини чи здоров`ю майбутніх поколінь (пункт 43).

82. Отже, шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини.

83. Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами; вживати заходів для недопущення перевищення рівнів шуму, а також шкідливого впливу інших фізичних факторів, зокрема під час руху автомобільного транспорту в населених пунктах; вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у таких приміщеннях і на таких територіях (захищених об`єктах): у приміщеннях житлових будинків і на прибудинковій території.

84. Шум на захищених об`єктах під час здійснення будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівні, встановлені державними медико-санітарними нормативами для відповідного часу доби (частина друга статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я»

85. Гранично дозволений рівень шуму закріплений у Державних санітарних нормах допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 463 від 22 лютого 2019 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 281/33252 від 20 березня 2019 року.

86. Зокрема, на територіях, які прилягають до житлових будинків підвищеної комфортності та котеджів допустимий рівень шуму вдень становить 50 дБА, а вночі - 40 дБА.

87. Статтею 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

88. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, перше питання, яке підлягає встановленню у цій категорії спорів, полягає в тому, чи досягали передбачувані перешкоди мінімального рівня, що презюмує втручання в права особи на повагу до її особистого життя і житла. Оцінка цього мінімуму є відносною і залежить від усіх обставин: інтенсивності і тривалості перешкод, їх фізичних або моральних наслідків, загального контексту і значущості оскаржуваної шкоди.

89. Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами спору, які є сусідніми землекористувачами, існує тривалий конфлікт щодо рівня шуму, який створюють наявні на території відповідача декоративні та свійські птахи. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до уповноважених органів державної влади і місцевого самоврядування з вимогою забезпечити її право на належні санітарно-епідеміологічні умови використання будинку для проживання та користування земельною ділянкою. Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 364 від 16 лютого 2023 року затверджено акт № 260 від 08 лютого 2023 року комісії з розгляду земельних спорів, яким зобов`язано ОСОБА_2 вжити заходів, спрямованих на припинення діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря (усунути гучні звуки (шум), неприємні запахи від папуг та свійських птахів), які утримуються на території його будинковолодіння.

90. Відповідач визнавав факт утримання ним на території належної йому земельної ділянки, яка є суміжною до земельної ділянки позивачки, 40 голів декоративних птахів і 15 голів свійської птиці, вказував, що він зменшив кількість птахів.

91. Разом з тим, згідно з наданим позивачкою протоколом № 464-465 від 29 серпня 2023 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, випробувальним центром - лабораторією санітарно-гігієнічних та фізичних досліджень Державної установи «Вінницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» рівні еквівалентного та максимального шуму на її території перевищували норматив Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року № 463.

92. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для захисту права позивачки на належні, безпечні і здорові умови проживання.

93. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що заборона відповідачу утримувати будь-яких декоративних птахів виходить за межі встановлених судом обставин та необхідності захисту порушених прав позивачки, більш того, може призвести до непропорційного обмеження прав відповідача.

94. Про необхідність дотримання прав відповідача також зазначала і позивачка у заяві про зміну предмета спору, поданої до суду першої інстанції у травні 2024 року з порушенням процесуального порядку.

95. У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (зазначений правовий висновок викладено та застосовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі

№ 9901/172/20 (провадження № 11-416заі20, пункти 1, 80-81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (провадження № 11-39заі21, пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (провадження № 14-137цс20, пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (провадження № 12-49гс21, пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі

№ 462/5368/16-ц (провадження № 14-143цс20, пункти 4, 36), від 04 липня

2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21, пункт 31)).

96. З огляду на правильне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи, які свідчать про необхідність захисту прав позивачки на належні, безпечні і здорові умови проживання, однак помилкове обрання надмірного й непропорційного заходу втручання у права відповідача, колегія суддів вважає за можливе змінити оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині визначеного судом способу захисту прав позивачки.

97. Враховуючи, що предметом спору у справі, що переглядається в касаційному порядку, є саме усунення позивачці перешкод у користуванні належною їй нерухомістю, спричинених створеними відповідачем незручностями у вигляді перевищення допустимого шумового навантаження від утримуваних ним декоративних птахів, належним, ефективним та пропорційним для захисту прав позивачки з дотриманням прав й інтересів відповідача на повагу до приватного життя і мирного володіння належним йому майном способом захисту слід визначити зобов`язання ОСОБА_2 привести діяльність з вирощування декоративних птахів: папуг (папугоподібні), канарок та інших видів птахів, на земельній ділянці кадастровий № :02:112:0157 за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність з державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму.

98. Щодо доводів касаційної скарги про необґрунтованість стягнутого судами попередніх інстанцій розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зауважує наступне.

99. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

100. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

101. Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

102. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року, заява № 68490/01).

103. Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

104. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду

від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21, від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21.

105. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 посилалася на те, що через надмірне шумове навантаження, створене відповідачем, вона втратила спокій та сон, позбавлена можливості повноцінно жити у своєму житловому будинку, в тому числі позбавлена права на відпочинок.

106. Згідно з консультативним висновком № 03-2-32/2148, наданим

лікарем-консультантом КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР»

ОСОБА_14 18 серпня 2023 року, ОСОБА_1 зверталася до лікаря і їй встановлений діагноз: F51.0 - безсоння неорганічної етіології.

107. Разом з тим, призначення експертиз для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.

108. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду

від 09 вересня 2020 року у справі № 372/4412/15-ц, від 09 листопада 2022 року у справі № 462/6463/16-ц, від 26 січня 2024 року у справі № 607/7296/22.

109. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір, суд апеляційної інстанції правильно взяв до уваги обставини справи, тривалість та рівень підвищеного шуму, істотність вимушених у житті позивачки змін, характер, тривалість і обсяг заподіяних їй моральних страждань та з урахуванням вимог розумності і справедливості, обґрунтовано вважав справедливою сумою компенсації заподіяної позивачці моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

110. Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

111. Слід враховувати, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

112. Водночас, помилкове посилання суду апеляційної інстанції також на висновок фахівця за результатами проведення психологічного дослідження

ОСОБА_1 , здійсненого психологом Психологічного Центру «Fides»

ОСОБА_15 , який був поданий з порушенням норма процесуального права та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2024 року повернутий позивачці на підставі частини восьмої статті 83 ЦПК України, не вплинуло на оцінку судом спричиненої позивачці моральної шкоди, проведену з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості.

113. Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин та наданої правової оцінки доказам у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

114. Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі

№ 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).

115. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 400 ЦПК України).

116. Відповідно до частин першої, четвертої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

117. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

118. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду підлягає зміні в частині визначеного судом способу захисту прав позивачки. В іншій частині судове рішення апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

119. Враховуючи обставини справи та зміну лише способу захисту прав позивачки за результатами касаційного перегляду справи, судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги слід залишити за відповідачем.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 412, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Шикунова Аліна Олександрівна, задовольнити частково.

2. Постанову Вінницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року змінити у частині заборони відповідачу вчиняти певні дії та зобов`язання вчинити певні дії, виклавши резолютивну частину постанови у цій частині у наступній редакції:

«Зобов`язати ОСОБА_2 привести діяльність з вирощування декоративних птахів: папуг (папугоподібних), канарок та інших видів птахів, на земельній ділянці кадастровий № :02:112:0157 за адресою:

АДРЕСА_1 у відповідність з державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму».

3. В іншій частині постанову Вінницького апеляційного суду від 11 грудня

2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович