ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3805/25 Справа № 201/4229/24 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ НАСК ОРАНТА, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилився на те, що 13 вересня 2023 року сталася ДТП за участю транспортних засобів Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (поліс ОСЦПВ № 213176227, виданий АТ СК АРКС) та Renault Clio державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (поліс ОСЦПВ № 211586480, виданий ПАТ НАСК ОРАНТА). Учасники ДТП скористались своїм правом та склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), в результаті чого ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні ДТП. Позивач вказує, 18 вересня 2023 року, з метою отримання страхового відшкодування він звернувся до ПАТ НАСК ОРАНТА. 01 листопада 2023 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 36 477 грн. 22 коп. 06 листопада 2023 року позивач отримав висновок судового експерта № ЭУs011123, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Megane державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням зносу становить 90 063 грн. 83 коп., витрати позивача за експертизу становлять 4250 грн. 02 січня 2024 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 8 003 грн. 48 коп. Зазначає, що ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі виконало покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування, недоплачене страхове відшкодування становить 33019 грн. 30 коп. ( 77 500 (80 000 2 500 франшиза) 36 477 грн. 22 коп. - 8 003 грн. 48 коп.). Враховуючи, що ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі сплатила страхове відшкодування у строк до 18 грудня 2023 року, то передбачені наслідки ст. 625 ЦК України, а саме: за період часу з 19 грудня 2023 року по 01 січня 2024 року на суму заборгованості 41022 грн. 78 коп. - пеня у розмірі 471 грн. 96 коп., 3% річних 47 грн. 19 коп., за період часу з 02 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року на суму заборгованості 33019 грн. 30 коп. пеня у розмірі 2 629 грн. 82 коп., інфляційні збитки 231 грн. 53 коп., 3% річних 265 грн. 24 коп. Крім того, оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується Європротокол, а сума страхового відшкодування не в повній мірі покриває понесені матеріальні збитки, то із ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і сумою належного страхового відшкодування з урахуванням встановленої полісом ОСЦПВ франшизи в розмірі 12 563грн. 83 коп. Також, із відповідача ОСОБА_3 , як власника траспортного засобу Renault Clio державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 під час скоєння ДТП, на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА на свою користь грошову суму у розмірі 36665 грн. 04 коп, яка складається із: недоплаченої частки страхового відшкодування - 33 019 грн. 30 коп., пеню за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 3010 грн. 78 коп.; інфляційні збитки за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 231 грн. 53 коп.; 3% річних за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 312 грн. 43 коп.; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь грошову суму у розмірі 12563 грн. 83 коп., яка складається із франшизи 2500 грн, матеріальні збитки 10063 грн. 83 коп.; стягнути із ОСОБА_3 на свою користь 1000 грн. моральної шкоди.

У грудні 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., витрат на проведення експертизи 4 250 грн. та судового збору, сплаченого при подачі позову 968 грн.96 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 недоплачену частку страхового відшкодування в розмірі 33 019 грн. 30 коп., пені за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 3010 грн. 78 коп.; інфляційні збитки за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 231 грн. 53 коп.; 3% річних за період часу з 19 грудня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно у розмірі 312 грн. 43 коп. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу, встановленої полісом ОСЦПВ № 211586480 в розмірі 2 500 грн, матеріальні збитки в розмірі 10 063 грн. 83 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 4 250 грн. Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в загальному розмірі 968 грн. 96 коп., тобто по 322 грн.99 коп. з кожного та витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. тобто по 5 000 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ПАТ НАСК ОРАНТА просить рішення суду від 30 грудня 2024 року скасувати в частині стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК ОРАНТА, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Негробов О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 30 грудня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник, у разі настання ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово має надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33.2. ст.33 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно зі ст.ст. 35, 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимоги закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У справі встановлено, 13 вересня 2023 року сталася ДТП за участю транспортних засобів Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (поліс ОСЦПВ № 213176227, виданий АТ СК АРКС) та Renault Clio державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (поліс ОСЦПВ № 211586480, виданий ПАТ НАСК ОРАНТА). ДТП сталася при проїзді через перехрестя водій транспортного засобу Renault Clio державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не виконав зупинку і не надав перевагу траспортному засобу Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинив удар у ліву сторону траспортному засобу Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.39).

Учасники ДТП скористались своїм правом та склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), в результаті чого ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні ДТП (т.1 а.с.27).

18 вересня 2023 року з метою отримання страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК ОРАНТА (т.1 а.с.39).

01 листопада 2023 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 36 477 грн. 22 коп. (т.1 а.с.214).

06 листопада 2023 року позивач на своє замовлення отримав висновок судового експерта № ЭУs011123, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Megane державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням зносу становить 90 063 грн. 83 коп., витрати позивача за експертизу становлять 4250 грн. (т.1 а.с.43-64).

Вказаний висновок судового експерта № ЭУs011123 від 06 листопада 2023 року було складено у відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку.

ПАТ НАСК ОРАНТА було надано суду першої інстанції Звіт № 02-D/14/25 від 27 листопада 2023 року, виготовлений за заявою ПАТ НАСК ОРАНТА, про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику траспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику траспортного засобу Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 52 736 грн. 84 коп. з ПДВ на вартість матеріалів та складових, 46 980 грн. 70 коп. без ПДВ на вартість матеріалів та складових (т.1 а.с.83-88).

Зі змісту Звіту № 02-D/14/25 від 27.11.2023р. не вбачається, що оцінювач ОСОБА_4 , яка його склала та засвідчила своїм підписом, оглядала пошкоджений автомобіль позивача.

Із наданої страховою компанією копії протоколу огляду вбачається, що його було складено ОСОБА_5 отже, суд вважає обґрунтованим посилання представника позивача, що оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу позивача і розрахунки робили різні особи, це суперечить вимогам п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та п. 1.9 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу (т.2 а.с.36).

У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц). Таким чином, Звіт № 02-D/14/25 від 27 листопада 2023 року є таким, що був складений з порушенням вимог чинного законодавства з оцінки майна і не визнається судом належним та допустимим доказом дійсного розміру матеріальних збитків, завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу та, відповідно, доказом виплати страховиком страхового відшкодування в повному обсязі, в порядку, передбаченому Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

02 січня 2024 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 8 003 грн. 48 коп. (т.1 а.с.215).

Постановою Правління Національного банку від 30 травня 2022 року №108 Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт (максимальний розмір) виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України з 1 липня 2022 року було збільшено до 80 000 грн.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Встановлено, ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі виконало покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування позивачеві, та недоплачене страхове відшкодування становить 33 019 грн. 30 коп. ( 77 500 (80 000 2 500 франшиза) 36 477 грн. 22 коп. - 8 003 грн. 48 коп.), яке підлягає стягненню з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача.

Стосовно стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Із заявою про отримання страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК ОРАНТА 18 вересня 2023 року (т.1 а.с.39).

Страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимоги закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

01 листопада 2023 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 36 477 грн. 22 коп. (т.1 а.с.214)

02 січня 2024 року ПАТ НАСК ОРАНТА здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 8 003 грн. 48 коп. (т.1 а.с.215).

Встановлено, ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі сплатила позивачеві страхове відшкодування у строк до 18 грудня 2023 року.

Згідно висновків щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №337/5617/19 страхова компанія, яка прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), зобов`язана, окрім страхової виплати, сплатити і штрафні санкції за весь час прострочення.

Таким чином, з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційні витрати, а саме:

-за період часу з 19 грудня 2023 року по 01 січня 2024 року на суму заборгованості 41022 грн. 78 коп. - пеня у розмірі 471 грн. 96 коп., 3% річних 47 грн. 19 коп.,

- за період часу з 02 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року на суму заборгованості 33019 грн. 30 коп. пеня у розмірі 2 629 грн. 82 коп., інфляційні збитки 231 грн. 53 коп., 3% річних 265 грн. 24 коп.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача ОСОБА_1 недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 33019 грн. 30 коп., за період часу з 19 грудня 2023 року по 01 січня 2024 року на суму заборгованості 41022 грн. 78 коп. - пені у розмірі 471 грн. 96 коп., 3% річних 47 грн. 19 коп., за період часу з 02 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року на суму заборгованості 33019 грн. 30 коп. пені у розмірі 2 629 грн. 82 коп., інфляційні збитки 231 грн. 53 коп., 3% річних 265 грн. 24 коп.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 322 грн. 99 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог, та враховуючи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що відповідач заяви про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, не подавав, стягнув з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА недоплаченого страхового відшкодування є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду в оскарженій частині, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в оскарженій частині в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова