АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 713/3230/23

провадження № 22-ц/822/281/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Наталія Василівна, приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Юлія Миколаївна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Ярослав Іванович, на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року, головуючий у першій інстанції Кибич І.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третьої особи на стороні позивача приватний нотаріус Штефюк Н.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. про визнання заповіту недійсним.

Просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. 04 липня 2022 року та зареєстрований в реєстрі за №479.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., у лютому 2025 року подано клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Зазначала, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

19 вересня 2024 року до канцелярії суду надійшли матеріали цивільної справи №713/3230/23 з медичною документацією, без виконання ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року.

В матеріалах справи відсутні відомості про здійснення судовим експертом повідомлення Товт О.І. про необхідність оплатити експертизу.

Посилалася на поважність причини для поновлення процесуального строку на подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Просила поновити строк на подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_3 .

Призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити питання:

чи мала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психічний розлад діяльності та поведінки на момент складання нею заповіту 04 липня 2022 року?

чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій або керуватися ними на момент складання нею заповіту 04 липня 2022 року?

Проведення експертизи доручити експертам Чернівецької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за адресою: 58005 м. Чернівці, вул. Кольбенгаєра.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвоката Вельничука Я.І., про поновлення процесуального строку та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., в апеляційній скарзі просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року про відмову у поновленні процесуального строку та призначення посмертної судово-психіатричної експертизи скасувати.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Дана ухвала залишилась не виконаною, оскільки не була оплачена, так як ні позивачка ОСОБА_1 , ні її представник Вельничук Я.І. не отримували ні повідомлення суду про необхідність передоплати, ні платіжний документ експертної установи.

Наявне на даний час в матеріалах цивільної справи повідомлення експертної установи про розрахункову суму експертизи було скеровано до Вижницького районного суду Чернівецької області, який не повідомив про це ОСОБА_1 , не є офіційним платіжним документом.

Не відмовляється від оплати експертизи, поза увагою суду залишилась пропозиція перерахувати кошти для оплати експертизи на депозитний рахунок суду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Краснюк В.В., просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно із пунктом 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

На підставі частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до правила, встановленого частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПКУкраїни лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у відкритті апеляційного провадження в частині відмови у призначенні посмертної судово-психіатричної експертизи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року відмовлено.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничука Я.І., про поновлення процесуального строку суд першої інстанції дійшов висновку про необгрнутованість заяви, відсутність поважних причин пропуску процесуального строку.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що звертаючись до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку на подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи заявник посилався на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення судовим експертом повідомлення позивачку ОСОБА_1 та представнику ОСОБА_4 про необхідність оплатити експертизу.

Водночас згідно супровідного листа за номером 713/2330/23 позивачці ОСОБА_1 та її представнику Вельничуку Я. направлено клопотання експерта від 23 травня 2024 року №. 425.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в частині, що оскаржується, наведеним нормам не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1статті 129 Конституції України).

В силу статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до частини 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень частини 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Учасники справи мають право, крім іншого, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (частина 1 статті 43 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1, 2 статті 77 ЦПК України).

В силу частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини 4-6 статті 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

В порядку пункту 1.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, до компетенції судово-медичної експертизи належить, зокрема, експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ.

Проведення судово-медичної експертизи здійснюється фахівцями державних установ судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров`я України (пункт 1.5 Інструкції).

Пленум Верховного Суду України у Постанови № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності (пункт 14). Судово-медична експертиза призначається у випадках, коли для вирішення питань, що виникли у справі, необхідні спеціальні знання в галузі медицини (пункт 16).

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме в момент укладення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №331/6453/18 вказано на те, що належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи у строки визначені процесуальним законом.

Предметом позову є визнання заповіту ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. 04 липня 2022 року та зареєстрованого в реєстрі за №479, недійсним.

Обставинами, якими ОСОБА_5 обґрунтовувала позовні вимоги, зазначала, що цей заповіт складено особою, яка не усвідомлювала своїх дій через психічний, фізичний та емоційний стан.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) надав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно із частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 травня 2019 у справі № 372/830/17-ц (провадження № 61-39444св18), від 22 травня 2019 року у справі № 234/9293/14-ц (провадження № 61-2968св19) та від 06 лютого 2020 року у справі № 495/538/16-ц (провадження № 61-43716св18).

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12).

Обов`язковість вимог статті 105 ЦПК України щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спору про визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характеру в розумінні статті 77 ЦПК України.

Встановлення неспроможності особи, яка померла, у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними відбувається, зокрема, з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, яка відповідно пункту 2 частини 1 статті 105 ЦПК України є обов`язковою, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують заявлені у справі вимоги.

Аналогічні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 523/14606/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі №161/17119/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 278/4583/13-ц.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно із частинами першою, другою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні суд з`ясовує, зокрема: чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові та відзиві, а також докази, витребувані судом, або причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про призначення експертизи; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

В силу пункту 5,7,8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Встановлено, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., 29 листопада 2024 року подано до суду клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

На підставі частини 1статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом частини першої, третьої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

За змістом частини 1, 2 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (подібний за змістом правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Верховний Суд у додатковій постанові від 17 січня 2024 року у справі № 357/6367/15-ц (провадження № 61-8282св23) зазначив, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Зазначене клопотання про призначення у справі експертизи не обґрунтоване поважністю причин щодо його неподання у строки, встановлені ЦПК України до закриття підготовчого засідання, на що суд першої інстанції уваги не звернув, а обмежився тільки тим, що підставою призначення такої експертизи стала необізнаність позивача про необхідність оплати останньої.

Передбачене статтею 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

чи страждала психічними захворюваннями, психічними розладами діяльності та поведінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у момент вчинення нею правочину заповіту від 04 липня 2022 року?

чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням її психічного стану, у момент підписання заповіту 04 липня 2022 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи доручено експертам Чернівецької філії судово-психіатричних експертиз Державна установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони України», за адресою 58005, м.Чернівці, вул. Мусоргського, 2.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_1

23 травня 2024 року до суду надійшло клопотання експерта з проханням повідомити позивача у справі про необхідність проведення оплати послуг з проведення експертизи.

Вижницьким районним судом Чернівецької області направлено копію клопотання експерта від 23 травня 2024 року, що зазначено в супровідному листі.

19 вересня 2024 року експертною установою повернуто до суду матеріали цивільної справи, медичну документацію та ухвалу суду без виконання з підстав не оплати проведення експертизи.

Водночас супровідний лист, на відміну від інших у справі, не містить ні дати, ні вихідного номеру, як і матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 та її представником супровідного листа від суду із додатком (повідомленням експерта про необхідність проведення оплати експертизи), що, в свою чергу, свідчить про необізнаність позивача про наведене.

За таких обставин судом першої інстанції не вжито заходів щодо сприяння здійсненню ОСОБА_1 прав у зв`язку із призначенням експертизи.

Саме з цих підстав ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., вдруге звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи 29 листопада 2024 року.

Разом з тим, такий доказ, як висновок посмертної судово-психіатричної експертизи не міг бути поданий самостійно ОСОБА_1 .

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 11 серпня 2021 року у справі №191/2592/19, вбачається, що такого роду клопотання як призначення експертизи у справі, за правилами статті 189 ЦПК України, повинні бути заявлені на стадії підготовчого провадження. При цьому суд має сприяти у вирішенні спору, а тому призначення у справі експертизи на стадії розгляду справи по суті не становить порушення таким судом норм процесуального права.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Краснюк В.В., про порушення судом стадійності при призначенні експертизи не заслуговують на увагу, оскільки керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя призначення у справі експертизи на стадії розгляду справи по суті не є порушенням судом норм процесуального права.

Ураховуючи наведене ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Я.І., про поновлення процесуального строку постановлена з порушенням норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвоката Вельничук Я.І., про поновлення процесуального строку підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.1, 2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Ярослав Іванович, задовольнити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Ярослав Іванович, про поновлення процесуального строку скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Ярослав Іванович, про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вельничук Ярослав Іванович, строк на подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 25 березня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак