Справа № 289/872/24
Номер провадження 2/289/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Кириленка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Василенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актові записи про народження цих дітей.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 2008 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 та у них народилися діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , відомості про батька записані зі слів матері. Позивач займається вихованням вказаних дітей, матеріально їх забезпечує

Ухвалою суду від 21.05.2024 відкрито загальне провадження у даній справі (а.с. 48).

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак від представників позивача та відповідачів Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, Радомишльського відділу ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 76, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 24).

Відповідно до актового запису про народження №76, вбачається, що ОСОБА_5 народила ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , прізвище « ОСОБА_8 » та по батькові якого вказано « ОСОБА_9 », державна реєстрація народження якого проведена відповідно до частини першої ст. 135 СК України (за заявою матері від 11.06.2009), тобто відомості про батька дитини внесені до актового запису за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за вказівкою матері, оскільки дитина народилася у матері, яка не перебувала у шлюбі та не було спільної заяви батьків або рішення суду. Правильність такого запису, не оспорювалася. Вказаний запис є чинним, наразі не змінений і не скасований (а.с. 90).

Окрім того відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.05.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 68, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Державна реєстрація народження зазначеної дитини також проведена відповідно до частини першої ст. 135 СК України (а.с. 18, 89).

11.08.2018 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на ОСОБА_11 , та від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16, 19).

Згідно матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 08.02.2016 по теперішній час (а.с. 17).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

У пункті 10 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Вказані висновки також викладено у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21, від 20 вересня 2024 року у справі № 183/2690/21.

При цьому в якості доказів батьківства можуть розглядатися різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим судова молекулярно-генетична експертиза у даній справі не проводилась, а матеріали справи не містять доказів того, що позивач та відповідач ОСОБА_2 спільно проживали і вели спільне господарство до народження дітей, а вже після їх народження займалися спільним вихованням та утриманням.

Отже, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених у позові вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 126, 128, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 211, 258, 259, 263-265, 293, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області (місцезнаходження: вул. Соборний майдан, буд. 12, м. Радомишль, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12201, ), Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. 9-го Січня, буд. 2-А, м. Радомишль, Житомирська обл., 12201, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визнання батьківства відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО