Справа № 458/380/25
УХВАЛА

про повернення заяви

14.04.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Волинець М.З., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Миньо Микола Миколайович, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 (особа, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним), -

в с т а н о в и в:

09.04.2025 адвокат Миньо М.М., який діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , подав до суду заяву про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 (особа, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною), в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовче Турківського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити над ним опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали суд дійшов такого висновку.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 статті 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 300 ЦПК України визначено правові підстави призначення особі опікуна одночасно із визнанням його недієздатним, звільнення опікуна від його повноважень, призначення іншого опікуна.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частинами 4,5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

При цьому в ч.ч.1-3 ст. 2 СК України вказано, що кодекс регулює як майнові так і не майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання; між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, названим вище рішенням Конституційного Суду України визначено, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід і баба.

Так, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України зазначається, що поняття «близькі родичі» міститься у Кримінально-процесуальному кодексі України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КПК України («Визначення основних термінів») визначено, що «близькі родичі та члени сім`ї - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі».

Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» визначає, що близькі родичі - це батьки, дружина (чоловік), діти, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки.

З матеріалів поданої заяви слідує, що ОСОБА_1 є племінником заінтересованої особи ОСОБА_2 (особа, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним), тобто не є її близьким родичем, а відтак, не входить до суб`єктного складу осіб, визначеного ч.3 ст.296 ЦПК України, яким законом надано право на звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Правильність такого висновку, зокрема, про те, що такі особи, як: тітка, дядько та племінники, не віднесені законом, у контексті ч.3 ст.296 ЦПК України, саме до близьких родичів, підтверджено постановою Верховного Суду від 11.06.2019 (справа №130/2391/18, провадження №61-1307св19).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що згідно Сімейного кодексу України членами сім`ї можуть бути - чоловік, дружина, батько, мати, син, дочка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник. Близькі родичі за Сімейним кодексом України - вітчим, мачуха, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка.

Для осіб, які можуть виступати заявниками в окремому провадженні правосуб`єктність є спеціальною, оскільки визначається окремою статтею, розміщеною у відповідній главі Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК. У зв`язку з цим, хоча особа, яка не входить до кола суб`єктів, зазначених у ч. 3 ст. 296 ЦПК, може подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною особою, володіючи цивільною процесуальною правоздатністю (ст.46 ЦПК) та цивільною процесуальною дієздатністю (ст.47 ЦПК), однак цивільні процесуальні правовідносини за її участі не можуть виникнути, оскільки вона не має правосуб`єктності заявника по такій категорії справ.

Наведене пов`язане з тим, що її дієздатність, яка є складовою правосуб`єктності, у такій ситуації має «дефектність», обумовлену тим, що вона не належить до певної групи осіб, які наділяються правами та обов`язками заявників по таким категоріям справ.

Таким чином, заявник не входить до суб`єктного складу осіб, визначеного ч.3 ст.296 ЦПК України, яким законом надано право на звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Заявник не є близьким родичем ОСОБА_2 , окрім того, із заяви слідує, що у ОСОБА_2 є близький родич - його рідна сестра, матір заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка, згідно довідки про склад сім`їабо зарєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із заявником ОСОБА_1 (син), ОСОБА_1 (чоловік), ОСОБА_4 (сином), ОСОБА_2 (брат).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд від 25.02.2025 в справі № 459/1313/24.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене вище, заявник ОСОБА_1 не наділений правом для звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, тому заява підлягає поверненню заявнику.

Згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185, 260, 296, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Миньо Микола Миколайович, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 (особа, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним), - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ